Справа № 128/4628/25
провадження № 2/136/943/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року    м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Кривенко Д.Т.,
за участі секретаря судових засідань Марчук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку Суброгації,
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі по тексту – позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту – відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що 22.09.2022 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 , був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №AM994238557.3786, предметом якого є страхування транспортного засобу «SUZUKI New SX4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 11.08.2023 року в м. Вінниця, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області №128/3157/23 від 02.11.2023 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. За Рахунком СТО 0000013924 від 15.08.2023 року, вартість ремонту склала 124721,50 грн.
У відповідності до умов Договору страхування, ПрАТ СК «ПЗУ Україна», на підставі страхового Акту №31123/1, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 124721,50грн. на рахунок СТО. До ПрАТ СК «ПЗУ Україна» перейшло право на отримання від ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля.
Відповідачем через представника - ОСОБА_3 подано відзив до суду, відповідно до якого вони просили відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, аргументуючи свою позицію тим, що позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь шкоду в розмірі 24721.50 грн. Посилаючись на те, що шкода заподіяна внаслідок визнання відповідача винним Постановою Вінницького районного суду Вінницької області у справі №128/3157/23 від 02.11.2023 за події які відбулися 11.08.2023 року. Адже,
відповідач вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. Однак, із доданих до позовної заяви доказів заподіяння шкоди в сумі 124 721.50 грн, позивач не надає доказів фіксування/оцінки заподіяння шкоди саме в такому розмірі, що мало б відображатися у формі Звіту оцінки вартості пошкодження транспортного засобу, (повне/часткове пошкодження), що слугувало фіксуванню та визначенню необхідного розміру виплати страхового відшкодування, як це передбачено п.10 Загальних умов страхування, (редакція від 09.12.2021 р. При цьому, позивач надає до позову лише Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), складений 15.08.2023 року, та в розділі Характер пошкодження вказує за кількістю граф пошкодження, (так розуміти деталей) - 19 позицій, однак, не повністю зроблено опис пошкоджень (їх характер та обсяг). Та, окрім Акту огляду додано Рахунок №0000013924 від 15.08.2023 року Автомобільний мегаполіс NIKO., де платник вказано ОСОБА_2 , де Запчастини вказано на суму 65 432.58 грн без ПДВ, і складаються з 22 позицій, без зазначення ОСОБА_4 ; а розділ Роботи: 34 позиції із вказаними артикулами на суму 38502 грн без ПДВ. Як випливає із поданих до суду доказів, що позивач не надав належного доказу, щодо вартості пошкодженого транспортного засобу, який мав бути зроблений у відповідності до Загальних умов Страхування, які додані до позовної заяви, або ж відповідний Звіт оцінки майна зроблений суб`єктом оціночної діяльності, про що безпосередньо вказано у Заяві про настання випадку, що має ознаки страхового №повідомлення:38824 - у Розділі – «Додаткова інформація власника пошкодженого ТЗ» п.2 а саме:, що на вимогу ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» власник майна доручає ПрАТ “СК ПЗУ Україні” організацію проведення незалежної оцінки (вартості) розміру збитків з метою визначення розміру страхового відшкодування. Дана заява складена та підписана 15.08.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Інші заяви по суті учасниками цивільного процесу не подавались.
18.12.2025 ухвалою суду позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
25.02.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позові просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував щодо заочного вирішення справи.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву, у якій позовні вимоги не визнали, просили в їх задоволенні відмовити у повному обсязі, зіславшись на обставини наведені у відзиві.
Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, а підстав для відкладення розгляду справи не встановлено судом, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 22.09.2022 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 , був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № AM994238557.3786 (далі - Договір страхування), предметом якого є страхування транспортного засобу «SUZUKI New SX4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , франшиза за договором страхування 0,00% (0 грн.).
11.08.2023 року в м. Вінниця, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області № 128/3157/23 від 02.11.2023 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.
15.08.2023 до позивача звернувся власник транспортного засобу Suzuki NEW SX4 державний номер: НОМЕР_3 із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля.
Відповідно до рахунку №0000013924 від 15.08.2023 р. ТзОВ «Ніко Мегаполіс» вартість ремонту автомобіля Suzuki NEW SX4 1.6 АТ, рік: 2018, державний номер: НОМЕР_3 , № кузова: НОМЕР_4 становить 124721,50 грн.
Виплата страхового відшкодування позивачем підтверджується страховим актом №31123/1 та платіжною інструкцією від 23.08.2023 р. №00100294.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 108 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. До страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. (ст. 993 ЦК України).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.
Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.
Згідно зіст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право ж регресу регулюється ч.1 ст. 1191 ЦК України.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц (провадження № 61-7833св18).
Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.
При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.
Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відтак, до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17, від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17).
Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем умов договору страхування, а саме: виплати страхового відшкодування в загальному розмірі 124721, 50 грн у зв`язку з настанням страхового випадку страхувальнику шляхом перерахування вартості запчастин та відновлювального ремонту «SUZUKI New SX4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на розрахунковий рахунок ТОВ «НІКО МЕГАПОЛІС», яка здійснювала ремонт транспортного засобу.
Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі № 910/22886/16 невірно вважати, що для вирахування страхового відшкодування (збитків) слід брати до уваги тільки Звіт суб`єкта оцінювання, складений згідно з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки відповідно до абз. 10 частини 2 статті 7 цього Закону проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування саме у випадках, встановлених законом. При цьому норми вказаного Закону не передбачають обов`язковість проведення оцінки для визначення збитків та розміру відшкодування саме за результатами дорожньо-транспортної пригоди.
За вказаних обставин, наявність рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко Мегаполіс`та платіжної інструкції №00100294 від 23.08.2023 є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, в сумі 124721,50 грн.
Враховуючи вище викладене, позовні вимоги підлягають до задоволення.
Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 993, 1192, 1194 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку Суброгації, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (ЄДРПОУ:20782312) 124721 (сто двадцять чотири тисячі сімсот двадцять одну ) грн. 50 коп. шкоди в порядку суброгації та 3028 ( три тисячі двадцять вісім) грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Учасники цивільного процесу: 
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (вул. Січових Стрільців, 40, м. Київ, Київська обл., 04053, ЄДРПОУ 20782312, IBAN: НОМЕР_6 в АТ «Прокредит Банк»);
Відповідач:  ОСОБА_1 (      АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_5 ).

Суддя Дмитро КРИВЕНКО