ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 609/151/26
1-кп/609/57/2026

24 лютого 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 лютого 2026 року за №12026216010000040, про обвинувачення  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Шумського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не депутата, з середньою освітою, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, 
В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2026 року, близько 20 години 00 хвилин, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які перебували в приміщенні житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на завдання удару своїй дружині ОСОБА_6 .
В подальшому, 10 лютого 2026 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій протиправний умисел, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту із ОСОБА_6 , наблизився до останньої та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар долонею руки в обличчя з лівої сторони ОСОБА_6 .
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.
За таких обставин, вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України,  тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026216010000040 від 11.02.2026 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Просить призначити ОСОБА_3 покарання відповідно до санкції ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.
Згідно з письмовою заявою потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала відносно розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_7 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності. З покаранням у вигляді штрафу у розмірі 510 грн погодився.
З огляду на позицію обвинуваченого, прокурора та потерпілої, враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Таким чином, встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. 
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України, тобто в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Згідно з ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Ухвалою судді від 19 лютого 2026 року призначено судовий розгляд обвинувального акта у даному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та відсутності учасників судового провадження.
Частиною 4 статті 107 КПК України передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, та вважає, що йому слід призначити покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.
Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та судові витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжних заходів немає.
Керуючись ст.ст. 374, 382, 394, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Копію вироку направити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя:	  	ОСОБА_1