Справа № 184/34/24
Номер провадження 2/184/20/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Томаша В.І.,
за участю секретаря судового засідання – Михайлової Т.В.,
позивача – ОСОБА_1 ,
відповідача – ОСОБА_2 ,
представника відповідача – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Покров цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 1 435 523,02 (один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять три гривні 02 копійки), а саме: 1 365 249,05 (один мільйон триста шістдесят п`ять тисяч двісті сорок дев`ять гривень 05 копійок) - інфляційне збільшення + 70 273,97 (сімдесят тисяч двісті сімдесят три гривні 97 копійок) - штрафні санкції. В обґрунтування позову посилається на те, що 08.06.2021 року до нього звернувся відповідач з проханням позичити йому 1 000 000 (один мільйон) гривень. Враховуючи те, що на той час у нього була така сума грошей, він погодився позичити йому гроші за умови повернення зазначеної вище суми до 10.08.2021 року. Саме на цих умовах вони уклали договір позики. На підтвердження передачі грошей відповідач власноруч в присутності трьох свідків написав йому розписку і отримав гроші. Однак відповідач свої зобов`язання згідно договору та вказані в борговій розписці строки не виконав. Він неодноразово звертався до нього з вимогою повернути йому гроші, однак ОСОБА_2 гроші не повертає. В зв`язку він змушений звернутись до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, надали письмові пояснення, в яких просять відмовити в задоволенні позову. Відповідач в останнє судове засідання не з`явився.
Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.
Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, згідно розписки 08.06.2021 року ОСОБА_2 в якості позики в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень строком до 10.08.2021 року (а.с.7).
Однак відповідач свої зобов`язання згідно договору та вказані в борговій розписці строки не виконав, що змусило позивача звернутися за захистом порушеного права до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові копни або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до статті 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Стаття 526 ЦК України регламентує, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином грошова сума за договором позики підлягає стягненню в судовому порядку.
Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.
Основна сума боргу за договором з 10.08.2021 року по 12.12.2023 року – 1 000 000,00 грн.
Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою ІІС = (ІІ1 : 100) х (ІІ2 : 100) х (ІІ3 : 100) х ... (ІІZ : 100), ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, …, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
Останній період:
ІІс (99,80 : 100) х (101,20 : 100) х (100,90 : 100) х (100,80 : 100) х (100,60 : 100) х (101,30 : 100) х (104,60 : 100) х (104,50 : 100) х (103,10 : 100) х (102,70 : 100) х (103,10 : 100) х (100,70 : 100) х (101,10 : 100) х (101,90 : 100) х (102,50 : 100) х (100,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,80 : 100) х (100,70: 100) х (101,50: 100) х (100,20 : 100) х (100,50 : 100) х (100,80 : 100) х (99,40 : 100) х (98.60 : 100) х (100,50 : 100) х (100,80 : 100) х (100,50 : 100) = 1.36524905
Інфляційне збільшення:
1 000 000,00 х 1.36524905 - 1 000 000,00 = 365 249,05 грн.
3% річних розрахунок здійснюється за формулою:
Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості.
Д - кількість днів прострочення.
Період прострочення грошового зобов`язання:	Кількість днів у періоді	Сума	
з 10/08/2021 до 12/12/2023 1 000 000,00 х 3 % х 855 : 365 : 100	855	70 273,97 грн.	

Всього штрафних санкцій: 70 273,97 грн.
Загальна заборгованість:
Період прострочення грошового зобов`язання 855 днів
1 000 000,00 (сума боргу) + 365 249,05 (інфляційне збільшення) + 70 273,97 (штрафні санкції) = 1 435 523,02 грн.
Згідно із ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
Суд дає критичну оцінку доводам відповідача та його представника, висловлені ним в судовому засіданні та в письмових поясненнях, оскільки вони є голослівними, безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються письмовими поясненнями позивача, матеріалами справи в їх сукупності.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 95, 141, 188, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу» – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН: НОМЕР_2 , мешкає: АДРЕСА_2 грошові кошти в сумі 1 435 523,02 (один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять три гривні 02 копійки), а саме: 1 365 249,05 (один мільйон триста шістдесят п`ять тисяч двісті сорок дев`ять гривень 05 копійок) - інфляційне збільшення + 70 273,97 (сімдесят тисяч двісті сімдесят три гривні 97 копійок) - штрафні санкції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено 31.03.2026р.

Суддя Покровського  міського суду	  В. І. Томаш