ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/141/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Тимошенка О.М. 

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників
за позовом Першого заступника керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" 
про стягнення 1222368 грн .

Зміст позовних вимог та заперечень.
Прокурорм в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та в особі військової частини НОМЕР_1 пред`явлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на користь Військової частини НОМЕР_1 1222368 грн. санкцій за порушення умов Договору про закупівлю товару №28 від 13.03.25, з яких: 422688 грн. пені, 799680 грн. штрафу.

Рух справи.
02.02.2026 до суду надійшла вказана позовна заява.
Ухвалою від 05.02.26 суд відкрив провадження у справі №906/141/26 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Сторони отримали вказану ухвалу через Електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Ухвалою від 18.03.2026 суд залишив позов без розгляду в частині вимог прокурора в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 та продовжив розгляд справи в частині позову прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України.

Встановлені судом обставини.
13 березня 2025 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" (постачальник/відповідач) укладено Договір про закупівлю товару №28 (а.с.12).
За п.1.1, п.1.3, п.3.1 Договору, постачальник зобов`язався у 2025 році поставити та передати у власність товар - Квадрокоптер DJI Mavik 3T Enterprise (Thermal) (CP.EN.00000415.01) у кількості 60 одиниць, у строк до 31.03.2025, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його у розмірі 11424000,00грн.
28.03.2025 року відповідач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з Листом №28/03-1 , у якому просив продовжити термін постачання товару до 15.04.2025 пояснивши неможливість виконання зобов`язання по поставці товару у встановлений договором строк (а.с.15).
08.05.2025 сторони уклали Додаткову угоду №1 про розірвання Договору про закупівлю товару №28 від 13.03.2025 (а.с.18).
За порушення строків поставки товару у період з 01.04.2025 по 07.05.2025, прокурор просить стягнути з відповідача 422688 грн. пені та 799680 грн. штрафу.

Висновки суду та норми права.
За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зі змісту ст.610 Цивільного кодексу України випливає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Таким чином, виходячи із вказаних норм у даній справі право на вимогу про стягнення штрафних санкцій (неустойки) має сторона договору, якорю є військова частина.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 4 ГПК України: Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до частини 3 статті 45 ГПК України: Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
Частина 4 статті 53 ГПК України вказує на те, що: Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до частини 5 статті 53 ГПК України: У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
З огляду на викладене суд робить висновок, що пряма норма закону вказує на те, що у разі подання прокурором позову в інтересах держави в особі відповідного органу, такий орган набуває статус позивача.
Набуття статусу позивача означає набуття цією особою (цим органом) відповідних прав, які має позивач (з певним виключенням, зокрема відмови від позову). До цих прав належить очікування захисті своїх прав чи інтересів шляхом ухвалення судового рішення (ст 4 ч.2 ГПК), отримання виконавчого документу (ст.327 ГПК), набуття статусу стягувача у виконавчому провадженні (ст 15 ч.2 ЗУ "Про виконавче провадження"), отримання присудженого за виконавчим документом. Без можливості реалізації цих прав втрачається мета звернення до суду.
У даній справі прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони, однак просить стягнути кошти на користь військової частини, яка хоча і є учасником спірних правовідносин, однак не є учасником справи, а отже не зможе набути статусу стягувача у виконавчому провадженні та отримати присуджені рішенням суду кошти.
З викладеного суд робить висновок, що позов задоволенню не підлягає як такий, що заявлений неналежним позивачем.

Одночасно суд вважає за необхідне звернути увагу в контексті цієї справи на постанову Верховного Суду від 09.07.2025 у справі №910/4017/24, у якій суд зробив висновок про правомірність звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України.
Разом з тим господарський суд вважає, що висновок Верховного суду у вказаній справі не може бути застосований до справи, що розглядається, оскільки:
- За обставинами справи №910/4017/24 прокурор заявив вимоги про визнання недійсним договору, який укладений між військовою частиною та юридичною особою. Міністерство оборони не є стороною договору, однак є заінтересованою особою в розумінні статі 215 ЦК України, тому може бути позивачем у вимозі про визнання договору недійсним та застосування реституції;
- У справі №910/4017/24 суд відмовив у задоволенні позову, тобто не вирішував питання про стягнення на користь військової частини, яка не була стороною у справі. 

Керуючись статтями 129,236,237,238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ: 

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.04.26 

Суддя Тимошенко О. М. 

Віддрукувати: 
1- в справу
- учасникам до ЕК