СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/7702/26
пр. № 1-кп/759/1105/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі: 
головуючої судді ОСОБА_1 , 
секретар судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026105080000082 від 25 січня 2026 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, 24.01.2026, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту, що розміщена неподалік від станції метрополітену «Академмістечко» у м. Києві, знайшов поліетиленовий пакет з пазовим замком та вирішив взяти його собі, тим самим незаконно придбав поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.
Усвідомлюючи, що дана кристалоподібна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір, спрямований на зберігання без мети збуту психотропної речовини, поклав її до лівої верхньої нагрудної кишені куртки, таким чином придбав та став зберігати психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту, для особистого вживання.
В подальшому, 24.01.2026, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Василя Стуса 22/1, був викритий працівниками поліції, яким добровільно, під час огляду місця події, в проміжок часу з 16 год. 08 хв. і по 16 год. 40 хв., у присутності двох понятих, із лівої верхньої нагрудної кишені своєї куртки видав поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору. 
Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-26/3843-НЗПРАП від 10.02.2026 надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса PVP в речовині становить 1,815 г.
PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 08.04.2013) «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 513/4734, PVP масою від 1,5 до 15,0 г. є великим розміром, таким чином розмір виявленого та вилученого PVP масою 1,815 грамів у ОСОБА_3 є достатнім для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України.
Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, не оспорював викладені в обвинувальному акті обставини, надав покази за змістом яких, він 24.01.2026, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту, що розміщена неподалік від станції метрополітену «Академмістечко» у м. Києві, знайшов поліетиленовий пакет в якому знаходились солі (PVP), та який він забрав з метою особистого вживання, проте невдовзі був зупинений працівниками поліції, які в подальшому вилучили у нього психотропну речовину, обсяг PVP підтвердив. Зазначив, що про скоєне шкодує та щиро розкаявся. Повідомив, що має фінансову можливість сплатити штраф, оскільки підробляє на будівництві та має регулярний дохід, разом з тим просив розстрочити суму штрафу у разі призначення такого виду покарання.
Згідно ст.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини та не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Суд також пересвідчився в тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, підстави вважати, що обвинувачений оговорює себе або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, відсутні. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який неодружений, раніше несудимий, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває. 
Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.
З огляду на викладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень, є призначення покарання у виді штрафу в межах, встановлених для даного виду покарання санкцією частини статті.
Разом із тим, відповідно до положень ч. 4 ст. 53 КК України, враховуючи майновий стан обвинуваченого, прохання останнього про призначення штрафу з розстрочкою, суд вбачає наявність об`єктивних факторів, які можуть ускладнити виконання судового рішення, тому вважає можливим розстрочити сплату штрафу на шість місяців рівними частинами.
Питання щодо долі речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 3565 грн. 60 коп. (висновок експерта від 10.02.2026 №СЕ-19/111-26/3843-НЗПРАП).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України суд
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_3 сплату штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень рівними частинами на строк шість місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі 5666 (п`ять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 67 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання вироком законної сили.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч. 4ст. 26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP  масою 1,815 г., - знищити.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1