Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/11980/25
Провадження № 2-др/711/27/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Півень С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Каращука Юрія Ігоровича про ухвалення додаткового рішення, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
По обставинам справи позивач ОСОБА_3 , в особі свого представника – адвоката Каращука Юрія Ігоровича, який діє на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №55-24 від 29.08.2024р. та ордеру серії АІ №20746660 від 12.12.2025р., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з відповідача завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнову шкоду у розмірі 249 448 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 494,48 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 10 000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.
07.01.2026р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 249 448 грн., судові витрати в загальній сумі 12 494,48 грн., які складаються з витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 494,48 грн. та витрат, пов`язаних з оплатою послуг суб`єкта оціночної діяльності в загальній сумі 10 000 грн. 
13.03.2026р. позивач ОСОБА_4 ін, в особі свого представника – адвоката Каращука Юрія Ігоровича, подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 12 000 грн.
Позивач ОСОБА_3 та його представник Каращук Ю.І. в судове засідання не з`явились. Разом з тим, 31.03.2026р. на адресу суду надійшла заява ОСОБА_5 , в якій останній просив проводити розгляд з заяви про ухвалення додаткового рішення буз його часті та участі позивача, а також зазначив, що заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує та просив її задовольнити, з урахуванням обставин викладеній в ній та долучених до неї доказів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. 
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, а також письмові матеріали справи № 711/11980/25, приходить до наступного висновку. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу означених положень процесуального права суд робить висновок, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу необхідно суду надати такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Наведена правова позиція є чинною і станом на день ухвалення судом рішення у справі №711/10120/24, доказом чому є постанова Верховного Суду від 15.01.2025р. у справі №386/136/21 (провадження № 61-10886св24).
З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: договір №55-24 про надання правової допомоги від 29.08.2024р.; акт приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №55-24 від 29.08.2024, що складений 13.03.2026р.; додаток №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №55-24 від 29.08.2024р., що складений 01.11.2024р.; платіжну інструкцію від 26.11.2025р. про оплату послуг адвоката на суму 12 000 грн., ордер на надання правничої допомоги серії АІ №2074660 від 12.12.2025р.
Так, згідно акту приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №55-24 від 29.08.2024р., що складений 13.03.2026р., адвокатом Каращуком Юрієм Ігоровичем надано позивачу ОСОБА_6 наступний перелік правових послуг, зокрема: первинна консультація з правових питань, вивчення документів, матеріалів справи – 0,5 год.; аналіз актуального законодавства, підготовка правової позиції по справі, визначення обсягу необхідних доказів – 0,5 год.; досудова підготовка матеріалів: виготовлення ксерокопій, завірення ксерокопій документів – 1 година; складання та направлення до суду позовної заяви – 3 години; складання інших процесуальних документів по справі (заяв, клопотань) – 1 година; участь адвоката у судовому засіданні – 2 засідання.
Враховуючи складність справи, витрачений час, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, майновий стан клієнта, а також важливе репутаційне та майнове значення для клієнта питання відстоювання його позиції, сторони погодили, що 1 година роботи адвоката та участі адвоката в 1 судовому засіданні становить 1 500 грн., відповідно до п. 2 Додатку №1, та вартість наданих адвокатом послуг становить 12 000 грн., із розрахунку: 6 годин х 1 500 грн. = 9 000 грн.; 2 судових засідання х 1 500 грн. = 3 000 грн.
З аналізу статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 137 ЦПК України.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постановах від 13.03.2025р. у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24) та від 22.10.2025р. у справі №761/415/24 (провадження № 61-6667св25), що застосовуються судом з метою виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
За приписами статті 13 ЦПК України суд як арбітр, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, не може діяти на користь будь-якої із сторін, оскільки це не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень ст. 13, 137 ЦПК України викладений в постанові Верховного Суду від 12.03.2025 у справі №361/10208/23 (провадження № 61-12269св24), що судом застосовується з метою виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Як встановлено судом із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 заперечень щодо витрат на правничу допомогу до суду не подав, а також не подав і клопотання про їх зменшення. З огляду на викладене, беручи до уваги, що позовні вимоги судом визнані обґрунтовані та задоволені повністю, тому з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 11-13, 72, 81, 82, 133, 141, 142, 270 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

в и р і ш и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Каращука Юрія Ігоровича про ухвалення додаткового рішення – задовольнити. 
Доповнити рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.01.2024 року у справі №711/11980/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди абзацом наступного змісту: 
«Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн.». 
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складений 02 квітня 2026 року.

Головуючий: В.М. Скляренко