Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року 	справа № 580/14411/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) подав позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 що полягають у невиплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що під час дії воєнного стану позивач уклав контракт про проходження військової служби в підрозділах Національної гвардії України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України - старший солдат Міжнародного міжвідомчого ІНФОРМАЦІЯ_5 , діловод відділення логістики штабу навчально-бойового центру підготовки підрозділів підтримки. Брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Представник позивача стверджує, що позивач має право на отримання одноразової грошової винагороди, передбаченої абзацом 4 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 р. № 153 (зі змінами), оскільки: є громадянином України з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України; уклав контракт про проходження військової служби саме в період дії воєнного стану (після 24 лютого 2022 року); на момент укладення контракту перебував у віці до 25 років (народження 06 жовтня 2000 року); брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у періоди, що сукупно значно перевищують 6 місяців, що підтверджується довідкою №1224 від 11.12.2025 року; 16 червня 2024 року під час виконання службово-бойових завдань із захисту Батьківщини отримав тяжке бойове поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, яке є самостійною підставою для виплати повної суми винагороди (1000000 гривень) незалежно від сукупного строку безпосередньої участі у бойових діях після поранення.
Представник позивача засобами поштового зв`язку направив на адресу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України адвокатський запит та заяву, в яких порушувалося питання щодо виплати одноразової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 153 від 11.02.2025, однак листом відповідач повідомив, що звернувся до військової частини НОМЕР_2 з запитом для підтвердження участі у бойових діях, факт не був підтверджений, тому в задоволенні заяви відмовлено.
Ухвалою від 06 січня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
13.01.2026 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що військовою частиною НОМЕР_2 Національної гвардії України у відповідь на запит Міжнародного центру не було надано належних підтвердних документів в яких відображаються періоди безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій. Надана довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 05.12.2025 № 1213 не є належним підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, а лише підтверджує безпосередню участь у відповідних заходах. Також, відповідач не володіє інформацією стосовно наявності/відсутності фактів притягнення позивача до кримінальної відповідальності чи двічі адміністративної відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень. Наявність таких фактів виключає можливість нарахування та виплати позивачу ОГД.
19.01.2026 до суду надійшло пояснення, у якому представник позивача зокрема вказав що так як позивач на даний час проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_1 ), то одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025, повинен виплатити саме відповідач на підставі наказу командира (начальника, керівника).
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.
Суд встановив, що 08.08.2022 позивач уклав контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України, що підтверджується наявною його копією у матеріалах справи.
У період з 08.08.2022 до 15.05.2025 проходив військову службу у В/Ч НОМЕР_2 , а у період з 16.05.2025 по цей у В/Ч НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями витягу з послужного списку.
Згідно довідки командира Військової частини НОМЕР_2 від 15.05.2025 № 487 старший солдат ОСОБА_1 в період з 01.04.2024 до 16.06.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в ОТУ “Донецьк” ОС “Хортиця”.
16.06.2024 старший солдат ОСОБА_1 отримав BT (16.06.2024) ВОСП лівої здухвинної ділянки з ушкодженням крила лівої здухвинної кістки, лівого сечоводу (макрогематурія), органів заочеревинного простору (лівої нирки?). Скальпована дотична рана 3-го пальця правої кисті. За обставин - під час повномасштабного вторгнення військ Російської Федерації на територію України, при виконанні службово-бойових завдань в результаті мінометного обстрілу біля н.п. Урожайне Донецької області,16.06.2024 року перебуваючи в засобах бронезахисту отримав поранення. Дані про стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця відсутні, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 28.06.2024 № 235.
Згідно довідки медичної ВЛК ДУ ТМО України по Кіровоградській області від 05.02.2025 № 53/НГ, рішення медичної (військово-лікарської комісії: наслідки вибухової травми (16.06.2024р.): вогнепального осколкового сліпого поранення лівої здухвинної ділянки з вогнепальним багатоуламковим переломом лівої клубової кістки, крайовим переломом латеральної маси S1, переломом тіла ніжки дуги хребця L5 з наявністю металевих уламків (операції: ексцизійна обробка ран м`яких тканин (21.06.2024р.; 27.06.2024р.; 03.07.2024р.) у вигляді консолідованого перелому крила тазу ліворуч з кістковим дефектом, консолідованого перелому наявністю крижової кістки таза ліворуч, консолідованого перелому тіла 15 хребця з металевого уламку в кістковій масі хребця, післятравматичної люмбалгії з незначним больовим синдромом, з незначним порушенням функції; вогнепального осколкового дотичного поранення III пальця правої кисті у вигляді келоїдного рубця з незначним порушенням функції. - Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Травма тяжка, згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 р. № 370. Визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Представник позивача звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату позивачу одноразової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 11 лютого 2025 року № 153. 
У відповідь на цю заяву листом № 70/22Т63Аз від 21.11.2025 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що серед обставин, що на даний час перешкоджають виплаті ОГД ОСОБА_1 наявні наступні: відсутність у Міжнародного центру інформації щодо конкретних періодів безпосередньої участі ОСОБА_1 в бойових діях в районах ведення бойових дій (довідка про безпосередню участь у заходах “форма-6” не є належним підтверджуючим документом наведених вище обставин), відсутність у Міжнародного центру інформації щодо фактів притягнення/не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень. Проте, посадовими особами Міжнародного центру наразі вживаються активні дії щодо отримання документів, які підтверджують наведену вище інформацію.
У подальшому, листом № 70/27Т80 від 11.12.2025 Військова частина НОМЕР_1 повідомила представника позивача, що за вищим звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся, для підтвердження факту взяття безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій громадянином ОСОБА_1 , до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). Факт не був підтверджений, у зв`язку із чим повідомила, що у задоволенні заяви відмовлено.
Дії відповідача, що полягають у невиплаті грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень позивач вважає протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває станом на час розгляду справи.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України “Про правовий режим воєнного стану” заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби визначає Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі – Закон № 2232-ХІІ).
Частиною 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
11.02.2025 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану” (далі – Постанова № 153) та затвердив Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану.
Згідно з пунктом 3 Постанови № 153 учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до пункту 4 Постанови № 153 особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Суд встановив, що у віці 21 року позивач уклав контракт про проходження військової служби під час воєнного стану та при виконанні службово-бойових завдань в районі ведення бойових дій, в результаті мінометного обстрілу у відповідності до абзацу 4 пункту 4 Постанови № 153, отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини.
Так, 16.06.2024 старший солдат ОСОБА_1 отримав BT (16.06.2024) ВОСП лівої здухвинної ділянки з ушкодженням крила лівої здухвинної кістки, лівого сечоводу (макрогематурія), органів заочеревинного простору (лівої нирки?). Скальпована дотична рана 3-го пальця правої кисті. За обставин - під час повномасштабного вторгнення військ Російської Федерації на територію України, при виконанні службово-бойових завдань в результаті мінометного обстрілу біля н.п. Урожайне Донецької області,16.06.2024 року перебуваючи в засобах бронезахисту отримав поранення. Дані про стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця відсутні, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 28.06.2024 № 235.
Згідно довідки медичної ВЛК ДУ ТМО України по Кіровоградській області від 05.02.2025 № 53/НГ, рішення медичної (військово-лікарської комісії: наслідки вибухової травми (16.06.2024р.): вогнепального осколкового сліпого поранення лівої здухвинної ділянки з вогнепальним багатоуламковим переломом лівої клубової кістки, крайовим переломом латеральної маси S1, переломом тіла ніжки дуги хребця L5 з наявністю металевих уламків (операції: ексцизійна обробка ран м`яких тканин (21.06.2024р.; 27.06.2024р.; 03.07.2024р.) у вигляді консолідованого перелому крила тазу ліворуч з кістковим дефектом, консолідованого перелому наявністю крижової кістки таза ліворуч, консолідованого перелому тіла 15 хребця з металевого уламку в кістковій масі хребця, післятравматичної люмбалгії з незначним больовим синдромом, з незначним порушенням функції; вогнепального осколкового дотичного поранення III пальця правої кисті у вигляді келоїдного рубця з незначним порушенням функції. - Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Травма тяжка, згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 р. № 370. Визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Також суд врахував, що згідно довідки В/Ч НОМЕР_2 № 6/11/10/1-Т-49-Аз від 10.12.2025, за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності.
У спірних правовідносинах Кабінет Міністрів України з метою підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану прийняв постанову № 153, якою установив додаткові права для громадян України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, на які, на переконання суду, має право і позивач.
Суд враховує покликання представника відповідача про те, що довідка про безпосередню участь у заходах “форма-6” не є належним підтверджуючим документом про кількість днів виконання позивачем саме бойових дій, однак зауважує, що у спірному випадку позивач отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, а тому відповідно до пункту 4 Постанови № 153 має право на отримання спірної винагороди.
Підсумовуючи наведене, суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153 є протиправною.
Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Враховуючи викладене, для належного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України “Про судовий збір” та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 );
2) відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_6 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 09.03.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК