ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/2285/26
провадження № 3/753/1334/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий       суддя Бондаренко М.С.,
секретар судового засідання    Буцяк І.І.,

учасники судового провадження:
прокурор        Бавикіна А.С.

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), 

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 04 лютого 2026 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 січня 2026 року серії ЕПР1 № 557655, водійка ОСОБА_3 02 січня 2026 року, о 21 год. 50 хв., у м. Києві, на вул. Дніпровська набережна, керувала транспортним засобом «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_2 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у лікаря нарколога ОСОБА_3 відмовилась на бодікамеру поліцейських. Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні брала участь прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва Бавикіна А.С., яка вважала долучені матеріали достатніми для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 19 лютого 2026 року, ОСОБА_3 не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення була повідомлена належним чином, завчасно до початку судового розгляду, за допомогою засобів SMS-повідомлень.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 повідомлена про розгляд справи Дарницьким районним судом м. Києва за викликом, що засвідчила власноруч.
Також дата судового засідання відображалась на веб-сайті Дарницького районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.
Причини неявки суду не повідомлені, клопотань про відкладення розгляду суд не отримував.
При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, ОСОБА_3 мала у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
У зв`язку з тим, що судом вживались заходи до виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду, розгляд справи відбувся у призначений день та час за відсутності ОСОБА_4 .

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши думку прокурора, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 02 січня 2026 року серії ЕПР1 № 557655 складений стосовно ОСОБА_2 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів; водійське посвідчення ОСОБА_2 ; реєстраційна картка транспортного засобу «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_2 ; відеозапис з бодікамер з місця події.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього рухуводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначенаст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільнимнаказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року(далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Інструкції).

Суддя дослідила відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, події мали наступну послідовність.

Так, ОСОБА_5 02 січня 2026 року о 21 год. 50 хв. було зупинено у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. Після оформлення матеріалів за вказане порушення у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. 

На 11:30 хвилині відеозапису працівник поліції запропонував їй пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у лікаря-нарколога.

ОСОБА_3 кілька разів ухилялася від надання чіткої відповіді, через що працівник поліції повторно вдруге, втретє та вчетверте запропонував пройти огляд на стан сп`яніння. Після цього, на 15:00 хвилині відеозапису, ОСОБА_3 продемонструвала наміри вирішити питання незаконним шляхом. 

На 34-й хвилині вона здійснила спробу пройти тест за допомогою приладу Drager, однак фактично робила це неналежним чином, у зв`язку з чим працівники поліції розцінили її дії як відмову від проходження огляду.

Після приблизно десяти спроб ОСОБА_3 так і не пройшла тестування на приладі Драгер, що було розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього відбувалось оформлення матеріалів за п. 2.5 ПДР, а під час вручення протоколу ОСОБА_3 відмовилася від отримання його копії, що зафіксовано у самому протоколі та на відеозаписі.

Вказана поведінка демонструє усвідомлену та категоричну відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, що відповідно до ст. 130 КУпАПє підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, суд вважає підтвердженим те, що ОСОБА_6 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності і накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_5 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню її вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, із позбавленням права керувати транспортними засобами, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому. 

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_2 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. 
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО