ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Мачульський В.В.

16 березня 2026 року	Львів	Справа № 140/12485/25 пров. № А/857/2234/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі № 140/12485/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
29.10.2025р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у якому просив суд: 
- визнати протиправними дії щодо не перерахунку страхових виплат з дати встановлення професійного захворювання з 10.12.2024р., тобто з моменту встановлення втрати професійної працездатності 
- зобов`язати нарахувати та виплатити страхові виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності з 10.12.2024р. - 14.04.2025р., з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2025р. позов задоволено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячні страхові виплати на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999р. №1105-XIV (далі - Закон №1105-XІV).
З матеріалів справи видно, що 21.07.2024р. в 16 год. 45 хв. стався нещасний випадок з водієм автотранспортних засобів ОСОБА_1 , який керував маршрутним автобусом «Mersedes-Benz Sprinter» р. н. НОМЕР_1 , на автодорозі М-07 Ягодин-Ковель, між населеними пунктами село Старі Кошари та село Туполи Ковельського району під час дорожньо- транспортної пригоди, транспортної пригоди, внаслідок зіткнення з вантажним сідловим тягачем марки «DAF FT XF 105.460» р. н НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_2 . Легкі тілесні ушкодження також отримали пасажири автобуса ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 14.04.2025р. ОСОБА_1 встановлено: відсоток втрати професійної працездатності — 25% та дату, з якої визначено відсоток втрати професійної працездатності -14.04.2025р..
Постановою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №3001-67515406/3001-67515406-2025-2 від 02.06.2025р. застрахованій особі ОСОБА_1 призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 14 000 грн.; щомісячну страхову виплату втраченої заробітної плати потерпілого з 14.04.2025р. до 01.05.2026 в сумі 2 000 грн.
22.08.2025р. позивач звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про здійснення позивачу перерахунку та виплату страхової виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві з 10.12.2024р.
ГУ ПФУ у Волинській області листом від 16.09.2025р. №12650-11324/Г-02/8-0300/25 повідомив позивача про порядок і строки встановлення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого з 14.04.2025р.
ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право. у разі настання страхового випадку. 
Підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
ч.7 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхові виплати складаються із зокрема щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).
Ступінь втрати працездатності потерпілим визначається експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи під час проведення такого оцінювання у відсотках втрать працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я (стаття 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1105-ХIV).
п.2 ч.1 ст.16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», встановлено, що застрахована особа, має право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2025р. №1138 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» затверджено Положення про експертні команди повсякденного функціонування особи, яке визначає основні організаційні засади формування та функціонування експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - Положення) та Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, який визначає процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю з метою визначення наявності або відсутності порушень структур та у або функцій організму, в тому числі фізичних, психічних, інтелектуальних, сенсорних, що можуть призводити до обмежень життєдіяльності, встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також розроблення рекомендацій, що є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, з урахуванням індивідуального реабілітаційного плану (даті - Порядок).
В п.9 Положення визначено, що до повноважень Експертних команди серед іншого, зокрема належить встановлення групи (підгрупи) інвалідності, фіксування причини та час її настання відповідно до підтверджувальних документів: встановлення ступінь втрати професійної працездатності; внесення до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи протокол та рішення про проведене оцінювання в електронній формі в установленому законодавством порядку.
Згідно п.40 Порядку передбачено, що за результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи не встановлення (або визначення) відповідно до законодавства ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), фіксації причин та часу настання відповідно до документів, що підтверджують цей факт, та періоду, на який його встановлено.
Відповідно до розділу V Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою Пенсійного фонду України 26 січня 2024 року №4-1 щомісячна страхова виплата призначається потерпілому з дня встановлення МСЕК ступеня втрат професійної працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійною захворювання.
Колегія суддів звертає увагу, що рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 14.04.2025р. ОСОБА_1 встановлено відсоток втрати професійної працездатності - 25%, з 14.05.2025р. та дату встановлення професійного захворювання чи настання трудового каліцтва – 10.12.2024р.
Строки здійснення страхових виплат встановленні ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Так, ч.1,ч.2 ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» чітко визначено, що страхові виплати здійснюються щомісяця у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку або за рішенням суду:
1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;
2) особам, які мають право на страхові виплати у зв`язку із смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.
Одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення стійкої втрати професійної працездатності за результатами розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а в разі смерті потерпілого - у місячний строк з дня його смерті особам, які мають на це право.
Зважаючи на вищевикладені обставини а також враховуючи норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскільки розмір щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я, тому нарахування таких виплат можливе лише після встановлення МСЕК відповідного відсотку втрати працездатності особі, однак виплата коштів здійснюється саме з дати встановлення професійного захворювання, а отже - з 10.12.2024р.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області – залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі № 140/12485/25- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель