Справа № 466/10450/25
Провадження № 2/466/862/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Зими І.Є.
секретаря с/з Васинчик М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину в зв`язку з продовженням навчання , -
в с т а н о в и в:
11.11.2025 року, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішенням, яким стягувати щомісячно зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 5 000 грн., на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дати подання позову до суду до дати завершення сином навчання.
В обґрунтування вимог зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30 червня 2011 року. За час перебування у шлюбі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, ОСОБА_3 , який після досягнення повноліття продовжує навчання у вищому навчальному закладі Республіки Польща, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивачка вказує, що син проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні, тоді як відповідач участі у його матеріальному забезпеченні не бере, належним чином батьківські обов`язки щодо утримання дитини не виконує, добровільної матеріальної допомоги не надає. Як зазначає позивачка, відповідач є працездатною особою, має стабільний дохід, що дає йому можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, однак від виконання свого обов`язку ухиляється. У зв`язку з викладеним, позивачка вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, яка є необхідною та достатньою для забезпечення належних умов життя та розвитку дитини, яка продовжує навчання.
Ухвалою суду від 18.11.2025 року, заяву було залишено без руху, та надано час для усунення недоліків. 
19.11.2025 року, на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, від адвоката Кісіля Р.-В. В. 
Ухвалою суду від 19.11.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.
В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивачки подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності участі, позов підтримує в повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзиву на позовну заяву.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Клопотань чи заяв на адресу суду не надходило. 
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв"язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30.06.2011 року.
За час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 
Згідно долучених до матеріалів справи документів, ОСОБА_3 є студентом вищого навчального закладу Республіки Польща, навчається за денною формою навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Згідно рішення ректора Державної академії прикладних наук у Перемишлі, статистичний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 був прийнятий на навчання до навчального закладу.
Судом встановлено, що повнолітній син сторін перебуває на утриманні матері , тоді як відповідач участі у його матеріальному забезпеченні не бере, добровільної допомоги не надає.
Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. 
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі i (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини i основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.
Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду при розгляді справи № 644/3610/16-ц (провадження № 61-12782св18) у постанові від 17 квітня 2019 року зробив висновок щодо обов`язку батьків сплачувати аліменти на повнолітню дитину до досягнення нею 23 років за умови, що така дитина навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року), кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Судом встановлено, що повнолітній син сторін продовжує навчання на денній формі, потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою, яка має можливість надавати таку допомогу.
Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд з урахуванням того, що розмір аліментів у цьому випадку має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка продовжує навчання, та не повинен призводити до надмірного обмеження матеріальних прав відповідача, приходить до висновку, що аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, відповідатимуть реаліям сьогодення та забезпечать баланс інтересів сторін.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволенню позову.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд ,-
у х в а л и в:
позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання , у розмірі 5 000 грн., щомісячно, починаючи з 11 листопада 2025 року і до завершення ОСОБА_3 навчання в Державній академії прикладних наук у Перемишлі (Республіка Польща), але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Сторони в справі: 
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима