ЄУН 211/10901/25
Номер провадження 2/211/1487/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 квітня 2026 року  Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
за головуванням судді Гонтар А.Л.
з участю секретаря судового засідання Костяк Д.Л.,
представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,-

установив:

позивач ОСОБА_3 звернувся 17 вересня 2025 року в Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_4 та просить стягнути з нього аліменти на його користь.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на теперешній час він є повнолітнім та навчається у Криворізькому фаховому коледжу торгівлі та готельно-ресторанного бізнесу на денній формі здобуття освіти. Термін навчання по 31 липня 2027 року. Позивач, окрім стипендії у розмірі 890 грн, не має ніяких джерел доходу, перебуває на утриманні матері та батька. Зважаючи на зазначене, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до 31.07.2027 року.
На підставі ухвали суду від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25 листопада 2025 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Представник позивача з`явилась у судове засідання , підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його повідомлено належним чином.
Представник відповідача з`явилась у судове засідання, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилалась на те, що відповідач по необхідності допомогає сину. Але, позивач зараз перебуває за кордоном, де працює . Позов було подано його матір`ю, сам позивач не має до батька ніяких претензій. Крім того, відповідач має на утриманні вагітну дружину та неповнолітню дитину, він є військовослужбовцем, отримав поранення, в результате чого у нього погіршився стан здоров`я.
Суд, заслухав представника позивача, представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, висновує, що позовні вимоги треба задовольнити частково за таких підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд встановив, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , про що 25 вересня 2007 року у Довгинцівському відділу реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 757 (а.с.4).
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітньою особою, якій не виповнилось 20 років, навчається на денній формі у Криворізькому фаховому коледжу торгівлі та готельно-ресторанного бізнесу, термін навчання до 31 липня 2027 року. Отримує стипендію у розмірі 890 грн. (а.с.7-8). ОСОБА_5 23 роки виповниться 16 вересня 2030 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За змістом ч. 1 ст. 183 СК України при винесенні рішення частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує вартість навчання, навчального обладнання та матеріалів, харчування, послуг проїзду пасажирського транспорту та інші витрати, які позивач сплачує при навчанні.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять, але є меншим двадцяти трьох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, також стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.   Законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які суд має брати до уваги.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітній сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Зважаючи на викладене , суд вважає, що для виникнення зазначеного аліментного зобов`язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме, на час розгляду справи в суді син досяг повноліття, продовжує навчання. Навчається за рахунок кошів державного бюджету. Термін здобуття освіти з 01.09.2023 по 31.07.2027, у зв`язку з навчанням повнолітній син потребує матеріальної допомоги.
Також суд встановив, що ОСОБА_3 , якому ще не виповнилося 23 роки, перебуває за кордоном, тому несе витрати принаймі на проживання та харчування, які є природніми потребами та такі витрати не потребують доведення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітнім сином суд повинен звернути увагу на всі джерела, що утворюють його дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати.
ОСОБА_3 не працює, так як навчається у "Криворізькому фаховому коледжу торгівлі та готельнро-ресторанног бізнесу", отримує стипендію.
Суд не може погодитися із доводами представника відповідача, що позивач працює за кордоном і це підтверджує фото його бейджика (а.с.25). Так із зазначеного зображеня вбачається лише бейджик на іншої мові, переклад відсутній, на якому зазначено "Oleksandr Ivanchuk" 
Представник відповідач зазначає, що ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину і це підтверджує свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 відповідно до якого зазначено, що він є батьком ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис № 1162 у Покровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегоінального управління Міністерства юстиціїї (м. Одеса) (а.с.33).
Також представник відповідача зазначила, що дружина відповідача вагітна, про що надала довідку від 01 грудня 2025 року, в якій зазначено, що ОСОБА_7 перебуває на обліку, як вагітна (а.с.34). Але чи народила вона дитину на час розгляду справи, їй не відомо.
Представник відповідача зазначила, що відповідач отримав поранення та лікувався, але не надала суду доказів на підтвердження того, що у зв`язку із отриманним пораненням він став непрацездатним, або отримав інвалідність, потребує додаткового лікування.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд бере до уваги висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При вирішення зазначеної справи суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду викладені в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 661/4545/15-ц (провадження № 61-16093св18), постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі N 208/3075/16 (провадження N 61-1343св18), аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: 1) від 21 березня 2018 року у справі N 308/2268/16-ц (провадження N 61-9486св18); 2) від 01 серпня 2018 року у справі N 539/2580/16-ц (провадження N 61-20377св18); 3) від 12 вересня 2018 року у справі N 350/326/17-ц (провадження N 61-15310св18); 4) від 10 жовтня 2018 року у справі N 216/3757/16-ц (провадження N 61-16217св18); 5) від 05 грудня 2018 року у справі N 701/699/16-ц (провадження N 61-20608св18).
Також суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20), відповідно до якої стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення, одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Суд також зазначає правову позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19 (провадження № 61-2065св23), де зазначено, що стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Суд висновує, що відповідач отримує дохід та може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
При визначені розміру аліментів на повнолітнього сина, суд звертає увагу, що відповідач є працездатною особою, отримує дохід, на утриманні має неповнолітню дитину, стан його здоров`я, те, що він отримав поранення, син отримує стипендію, та вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, задоволення цих позовних вимог не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище.
Представник відповідача, зауважила, що подати позов це була ініціатива матері позивача, але відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Аналогічні положення містяться і в абз. 2 п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Суд встановив, що аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, відповідач сплачував на підставі рішення суду.
У статті 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду із ззначеним позовом 17 вересня 2025 року, тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання.
В частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини необхідно відмовити.
Отже, вимоги позивача про стягнення аліментів на повнолітнього сина , який продовжує навчання потрібно частково задовольнити, а саме, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання, як такого що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 17 вересня 2025 року до 31 липня 2027 року, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Щодо судових витрат
Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, серед іншого, суд вирішує питання як розподілити судові витрати.
Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.
Позивач звільнений від сплати судового збору при подачі вказаного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.
Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, то суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 605,60 грн. у дохід держави у порядку ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 182, 198-201, 191 СК України, ст.ст. 2, 4, 7, 11, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 278-279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -
вирішив:

позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на його утримання як повнолітнього сина на період навчання, в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17 вересня 2025 року до 31 липня 2027 року, але не більше ніж до досягнення 23 років.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, код суду 26371308) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Повний текст рішення 15 квітня 2026 року.

Суддя           А.Л.Гонтар