Справа № 127/4463/26 
Провадження № 3/127/993/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"18" лютого 2026 р.	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 06.02.2026 року близько 18:30 год. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував, штовхав, чим завдав шкоду потерпілій.
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 18.02.2026 року, він вину у вчинені правопорушення визнає в повному обсязі та просив проводити розгляд справи без його участі.
На підставі вказаного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заяву ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною та підтверджена сукупністю доказів, що містяться в справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669187 від 07.02.2026 року, рапортом, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями та формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669187 від 07.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 06.02.2026 року близько 18:30 год. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував, штовхав, чим завдав шкоду потерпілій.
Вказане узгоджується з позицією ОСОБА_1 щодо повного визнання останнім своєї вини у вчиненні правопорушення, про що він зазначив у заяві від 18.02.2026 року.
Із заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 від 07.02.2026 року вбачається, що вона просить прийняти міри до її співмешканця ОСОБА_1 , який 06.02.2026 року близько 18 год. 30 хв. за місцем її проживання вчинив відносно неї домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, а також шарпав за верхній одяг, штовхав в область грудей і живота. Своїми діями ОСОБА_1 заподіяв шкоду її здоров`ю, внаслідок чого у неї розболілася голова, піднявся тиск та погіршилося самопочуття.
З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено низький рівень небезпеки ОСОБА_1 .
Таким чином, із досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 06.02.2026 року близько 18:30 год. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував та штовхав.
Сукупність вказаних доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство, оскільки ним вчинено дії психологічного та фізичного характеру, що полягають у погрозах, образах та штовханнях відносно співмешканки ОСОБА_2 , внаслідок чого була завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.
Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій психологічного характеру (образи) та фізичного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.
При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: