Справа № 346/4971/25
Провадження № 2/346/395/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

02 квітня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі головуючого судді Яремин М.П.
з участю секретаря Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -
В С Т А Н О В И В:
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2 , який станом на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку разом з дружиною ОСОБА_3 , сином ОСОБА_4 ( помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та дочкою ОСОБА_5 ( померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ). ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка проживала з ним на час його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно з яким все своє майно вона заповіла позивачу. З дня її смерті позивач вступила в управління спадковим майном, інші спадкоємці за законом та особи, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, відсутні.
З метою оформлення спадщини за заповітом на вищевказаний житловий будинок, земельні ділянки площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,55 га для ведення особистого селянського господарства, що в АДРЕСА_1 , земельні ділянки площами 0,5646 га та 0,9026 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою. Останньою видані відповідні свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, однак, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 як головою колгоспного двору, а частки померлого у майні колгоспного двору не виділено, державна реєстрація права власності на частку померлого у вищевказаному житловому будинку не зареєстрована. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди.
Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник, адвокат Костромін Н. Р. подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити в її та позивача відсутності ( а.с. 164 ).
Представник відповідача - Отинійської селищної ради в судове засідання не з`явився, через систему “ Електронний суд ” подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника вказаної ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 162 ).
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
27.07.1963 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_7 », актовий запис № 12 від 27.07.1963 року, що стверджується даними копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 27.07.1963 року (а.с. 50). 
ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_5 , її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчать дані копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.02.1972 року (а.с. 51).
ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_8 , її батьками вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11.05.1991 року (а.с. 52 ).
14.07.2012 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_11 », актовий запис № 5 від 14.07.2012 року, що стверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 14.07.2012 року (а.с. 53). 
Відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 10.01.1988 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 220 від 14.10.1987 року, та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 10.01.1988 року в реєстрову книгу № 107, та виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП “ Коломийське МБТІ ”, виданої 18.03.2025 року за №84500, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , з належними до нього будівлями і спорудами, зареєстровано за ОСОБА_2 як головою колгоспного двору (а.с. 19, 109). 
Судом також встановлено, що вказане свідоцтво втрачено, в зв`язку з чим позивачем подано відповідне оголошення в газету "ЗР інформ" № 35 (1541) від 05.09.2025 року (а.с. 55-56 ).
У відповідності до даних копії дублікату заповіту, посвідченого 16.09.2024 року старостою Воронського старостинського округу Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за №1/64 (заповіт посвідчено 21.10.2020 року та зареєстровано в реєстрі за №18), ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто позивачу (а.с. 14 ).
Згідно з даними свідоцтв про смерть серій НОМЕР_5 від 10.01.2007 року, НОМЕР_6 від 08.08.2009 року, НОМЕР_7 від 02.07.2024 року та НОМЕР_8 від 28.10.2024 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білогриве Кролевецького району Сумської області, ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ворона Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Івано-Франківськ, а ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Ворона Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 10-13).
Відповідно до довідок №245 та №244, виданих 21.08.2025 року Воронським старостинським округом Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , (колишня АДРЕСА_2 , в якому він був зареєстрований по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), земельні ділянки в с. Ворона Коломийського району Івано-Франківської області; тип двору – колгоспний. Станом на 01.07.1990 року у вказаному будинку були зареєстровані: ОСОБА_2 – голова двору; ОСОБА_3 – дружина; ОСОБА_4 - син; ОСОБА_5 – дочка. На час смерті ОСОБА_2 у вказаному будинку були зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ( онука ). На час смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у вказаному будинку була зареєстрована та проживала одна. Заповіт від імені ОСОБА_2 у вказаній сільській раді не посвідчувався. Заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений у Воронській сільській раді 21.10.2020 року за №18; їй належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , ( колишня АДРЕСА_2 , та земельні ділянки в с. Ворона Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 45, 46 ).
Згідно з даними довідки №246, виданої 21.08.2025 року вказаним старостинським округом, згідно з рішенням Воронської сільської ради від 12.04.1991 року адресний номер житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , змінено на адресний номер АДРЕСА_3 ; за даним господарством числиться земельна ділянка площею 0,62 га: 0,07 га для будівництва і обслуговування жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами; 0,55 га для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 44 ).
Відповідно до даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 08.04.2025 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 72,3 кв. м., житловою – 55,4 кв. м. та господарських будівель і споруд: літньої кухні – літера «Б»; навісу – літера «В» та «Ж»; стайні – літера «Г»; стодоли – літера «Д»; вбиральні – літера «К»; криниці – «№1»; огорожі - «№2-4». Рік побудови будинку - 1971 (а.с. 16-18).
20.11.2009 року ОСОБА_3 звернулась до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а 01.12.2011 року – із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. ОСОБА_5 12.01.2010 року звернулась до вказаної нотаріальної контори із заяво про відмову від спадщини після смерті батька в користь дружини спадкодавця ОСОБА_3 ( а.с. 100-101 ). 
Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22176066, виданого державним нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори Сахро Г.Ф. 20.11.2009 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 65 за номером у спадковому реєстрі 48475672, спадкодавець ОСОБА_2 ( а.с. 107).
01.12.2011 року вказаним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване з реєстрі за № 970, про те, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельних ділянок площею 0,5646 га та 0,9027 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Воронської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 117 ).
18.03.2025 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби ОСОБА_3 , а 19.05.2025 року – із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом ( а.с. 72, 76 ).
Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80500539, виданого вказаним нотаріусом 18.03.2025 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 19 за номером у спадковому реєстрі 73812778, спадкодавець ОСОБА_3 ( а.с. 47, 75).
19.05.2025 року вказаним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 870 та №871, про те, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 є ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видані ці свідоцтва, складається із земельних ділянок площею 0,5646 га та 0,9027 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Воронської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 77, 79 ).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 23.05.2025року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 як головою колгоспного двору, а частки померлого у майні колгоспного двору не виділено, державна реєстрація права власності на частку померлого у вищевказаному житловому будинку не зареєстрована ( а.с. 43 ).
Відповідно до даних листа Коломийської державної нотаріальної контори № 1929/01-16 від 27.11.2025 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину) №83434551 від 29.11.2025 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась (а.с. 93, 94).
Судом також встановлено, що 09.12.2024 року позивач звернулась до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 , а 08.04.2025 року – із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с. 136, 151).
Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79467089, виданого державним нотаріусом вказаної нотаріальної контори 09.12.2024 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 715/2024 за номером у спадковому реєстрі 73417927, спадкодавець ОСОБА_5 ( а.с. 146).
04.04.2025 року ОСОБА_9 звернувся до Другої миргородської державної нотаріальної контори із заявою після смерті своєї дружини ОСОБА_5 звертатись до суду з приводу виділу частки зі спільного майна звертись не буде; не бажає отримувати свідоцтво про право власності на частку спільному майні подружжя, та не заперечує щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за ОСОБА_1 ( а.с. 146 зворот ). 
19.05.2025 року державним нотаріусом Першої івано-франківської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 5-235, про те, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із автомобіля марки “ Renault Megane ”, номерний знак “ НОМЕР_9 ”, 2011 року випуску ( а.с. 158 ).
Зі спадкових справ, наданих державними та приватним нотаріусами, встановлено відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 72-80, 100-119, 136-160).
Згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а частина друга статті 123 цього Кодексу визначала, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Відповідно до ч. 2 ст.120 ЦК Української РСР колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент.
Колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.
Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 року в справі № 308/3775/14-ц.
Частиною першою статті 112 ЦК Української РСР передбачено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.
Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь у його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору в складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.
До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.11.2018 року в справі № 688/21/17-ц.
Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:
а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.
Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.01.2019 року в справі № 713/1310/17-ц.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини 3 вказаної статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.
В даній справі встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору і станом на 01.07.1990 року в ньому проживали ОСОБА_2 ( голова двору ), ОСОБА_3 ( дружина ), ОСОБА_4 ( син ) та ОСОБА_5 ( дочка ) , а тому кожному із них належало по 1/4 частці у спірному майні. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після його смерті відкрилася спадщина за законом, яку прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка проживала з ним на час його смерті. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно з яким вона заповіла все своє майно ОСОБА_1 . 
На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування, виходячи з рівності часток усіх членів колгоспного двору, оскільки право власності на спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_2 як головою колгоспного двору, а частки померлої та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено та позивач як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті матері, не може набути права на вказане майно.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, ст. ст. 346, 392, 1216, 1217, 1234, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 “ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності ” та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженкою с. Ворона Коломийського району Івано-Франківської області, жителькою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 , право власності на житловий будинок загальною площею 72,3 кв. м., житловою – 55,4 кв. м. та господарські будівлі і споруди: літню кухню – літера «Б»; навіс – літера «В» та «Ж»; стайню – літера «Г»; стодолу – літера «Д»; вбиральню – літера «К»; криницю – «№1»; огорожу - «№2-4», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Ворона Коломийського району Івано-Франківської області, жителька АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 . 
Відповідач: Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області,78223, смт. Отинія, вул. Шевченка, 2, Коломийського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ 04356705.
Повний текст рішення складено 10 квітня 2026 року.

Суддя: 	Яремин М. П.