РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 лютого 2026 р. Справа № 120/15175/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

29.10.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Касянчука С.В., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:
- визнання протиправним та скасування рішення відповідача, яке оформлене листом № 952/8/17166 від 18.09.2025;
- зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію стосовно позивача про його виключення з військового обліку на підставі п. "а" ч. 5 ст. 37 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" у редакції 15.10.2003, що підтверджується відомостями довідки серії КП № 000296, виданої 03.10.2008 замість військового квитка у зв`язку з відсутністю бланків ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою від 03.11.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні).
28.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.
Разом з тим судом встановлено, що зміст поданого відзиву фактично не стосується предмета даного спору, оскільки викладені у ньому доводи спрямовані на правовідносини щодо перерахунку пенсій та грошового забезпечення військовослужбовців, тоді як у цій справі оскаржується рішення відповідача щодо відмови у внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення позивача з військового обліку. 
З огляду на викладене та беручи до уваги, що поданий відзив не містить правових аргументів та заперечень щодо спірних правовідносин у межах цієї справи, суд виходить з того, що відзив на позовну заяву не поданий, а тому вирішує справу за наявними у ній матеріалами згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи позивача на підтримку заявлених позовоних вимог, суд встановив, що ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 53а, прот. № 3 від 18.10.2003 та наказу Міністра оборони України № 2 від 04.01.1994, що підтверджується довідкою серії КП № 000296 від 03.10.2008. Відповідна довідка дійсна до 03.10.2015.
З відомостей сформованого у мобільному застосунку "Резерв+" військово-облікового документа в електронній формі, що містить QR-код (номер в реєстрі Оберіг – 230520250693371300512) позивач дізнався, що інформація у електронному військово-обліковому документі відображається, на його дмуку, некоректно, а саме: у мобільному застосунку "Резерв+" його категорія обліку – військовозобов`язаний. Крім того, позивачу стало відомо про наявність відомостей щодо порушення ним правил військового обліку, що відображено в електронному військово-обліковому документі станом на 04.07.2025 з відміткою "Порушення правил військового обліку".
08.07.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо його виключення з військового обліку. Заява була направлена поштовим відправленням та отримана адресатом 09.07.2025. Однак відповіді на вказану заяву позивач не отримав.
У подальшому, 14.08.2025 представником позивача подано скаргу до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо бездіяльності підпорядкованого територіального центру та нерозгляду заяви позивача від 08.07.2025. 
На адвокатський запит представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_5 надано відповідь листом № 952/8/17166 від 18.09.2025, в якій зазначено, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 01.04.2025, а також повідомлено про необхідність особистого прибуття до ТЦК та СП для проходження медичного огляду з метою поновлення висновку військово-лікарської комісії.
Вважаючи протиправним рішення відповідача, оформлене вказаним листом, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та заявленим позовним вимогам, суд керується такими мотивами.
Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє по теперішній час.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (далі – Закон № 389-VIII) воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
За змістом п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі – Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі – Закон № 2232-ХІІ).
За змістом ч. 1 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно з ч. 7 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі – територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Пунктом 11 ст. 38 Закону № 2232-XII визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
11.04.2024 Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" (далі – Закон № 3633-ІХ), який набрав чинності 18.05.2024.
Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ установлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03.03.2022 № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України – шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Також Законом № 3633-ІХ внесено зміни і в статтю 1 Закону № 2232-XII, пунктом 10 якої визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Крім того, одночасно із Законом України № 3633-IX набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 563 "Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", якою Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Правила), що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, доповнено пунктом 10-1 (далі – Порядок 1487).
Так, відповідно до положень абз. 4 п. 10-1 Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти, зокрема, повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з одержаними позивачем відомостями з військово-облікового документа в електронній формі, що містить QR-код (номер в реєстрі Оберіг – 230520250693371300512), у мобільному застосунку "Резерв+" щодо позивача відображається категорія обліку як "військовозобов`язаний". Крім того, наявні відомості щодо порушення позивачем правил військового обліку, що відображено в електронному військово-обліковому документі станом на 04.07.2025 з відміткою "Порушення правил військового обліку".
З`ясувавши наведену обставину позивач звертався до відповідача з вимогою внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. "а" ч. 5 ст. 37 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" у редакції 15.10.2003 у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я з 18.10.2003, однак відповідач допустив протиправну бездіяльність, що і стало приводом для звернення позивача до суду.
Оцінюючи доводи позивача, наведені на підтримку своєю позиції у цьому спорі, суд зазначає, що відповідно до п. 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 10 Порядку № 1487 передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад", через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Статтею 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі – Закон № 1951-VIII) визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Реєстр) – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Частиною 1 статті 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі – Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі – розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
За змістом ч. 1 ст. 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
До персональних даних військовозобов`язаних відносяться, зокрема відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (ст. 7 Закону № 1951-VIII).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94 (далі – Порядок № 94).
Так, за пунктами 2-4, 6 розділу І Порядку № 94 реєстр – автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є:
- ведення військового обліку громадян України;
- забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом в мирний час та в особливий період;
- інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Основними засадами ведення Реєстру є:
- обов`язковість внесення до Реєстру передбачених Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- повнота та актуалізація відомостей Реєстру;
- захищеність Реєстру та внесення до нього відомостей – держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу, зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного та програмного забезпечення відповідно до вимог законодавства у сфері захисту інформації.
Дані Реєстру використовуються для реалізації завдань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також для інформаційного забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Відповідно до пунктів 1, 2, 16, 18 розділу ІІ Порядку № 94 суб`єктами Реєстру є володілець Реєстру, розпорядник Реєстру, органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру.
Володільцем Реєстру є Міністерство оборони України.
Органами ведення Реєстру є ТЦК та СП, Центральне управління СБУ та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи СЗРУ.
Призначена відповідальна особа за ведення Реєстру відповідно до покладених на неї обов`язків здійснює:
внесення відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку, взяття (зняття) на військовий облік з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів з існуючими обліковими даними;
внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військових частин, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
верифікацію персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних або резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію;
перегляд та друк облікових документів, звітів та статистичних відомостей Реєстру відповідного ТЦК та СП, Центрального управління СБУ та відповідного регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗРУ;
знищення повторного запису з Реєстру.
Виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру (пункт 9 розділу ІІІ Порядку № 94).
У відповідності до пункту 12 Порядку № 94 отримання призовником, військовозобов`язаним та резервістом інформації про своє включення (не включення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, здійснюється після особистого звернення та письмового запиту (в якому вказується прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує особу, яка подає запит) до органу ведення Реєстру або в електронному вигляді через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації.
Письмовий запит задовольняється протягом десяти календарних днів з дня його надходження.
Згідно з пунктом 2 розділу IV Порядку № 94 актуалізація (внесення змін) відомостей Реєстру здійснюється:
в електронному режимі – шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи;
у ручному режимі – шляхом внесення призначеною відповідальною особою за ведення Реєстру відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку.
Частиною другою та третьою ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" обумовлено, що відомості про громадян України, які не є призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, знищуються суб`єктами Реєстру відповідно до Порядку ведення Реєстру, затвердженого держателем Реєстру.
До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Судом встановлено, що позивач проходив ВЛК 18.10.2003, коли був чинний наказ Міністерства оборони України "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України" № 2 від 04.01.1994, який містив такі норми:
"Розділ II. Порядок медичного огляду у Збройних Силах України
II.1. Загальні положення
П.74. Медичний огляд у Збройних Силах України проводиться з
метою виявлення:
придатності до військової служби призовників, військовозобов`язаних та показників для правильного розподілу їх за видами Збройних Сил України, родами військ і за військовою спеціальністю згідно із станом здоров`я та фізичним розвитком;
п. 96. Лікар виносить одну із таких постанов про придатність (тимчасову або повну непридатність) до строкової служби:
а) "придатний до військової служби. Ступінь обмеження 1 (2, 3, 4)";
б) "тимчасово непридатний до військової служби. Ступінь обмеження 5";
в) Ступінь обмеження 6";
г) "непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку. Ступінь обмеження 7"".
Позивача визнано непридатним на підставі ст. 53а Наказу, якою до пункту "а" належать: щелепо-лицьові аномалії (крім вроджених вад розвитку), інші хвороби та стани зубів, хвороби щелеп: зі значним порушенням дихальної, нюхової, жувальної, ковтальної та мовної функцій.
Не ставлячи під сумнів запис про непридатність позивача до військової служби із виключенням з військового обліку по ст. 53а Графи І Розкладу хвороб наказу Міністра оборони України № 2 від 04.01.94, відомості про що внесено до довідки серії КП № 000296 від 03.10.2008, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка видається замість військового квитка у зв`язку з відсутністю бланків, суд зауважує, що ця довідка втратила чинність, оскільки була дійсною до 03.10.2015, а відтак не може вважатися належним та достовірним документом на підтвердження факту непридатності позивача до військової служби, створювати будь-які правові наслідки та бути підставою для вчинення будь-яких юридично значущих дій. 
Суд зазначає, що відповідно до законодавства у сфері військового обліку внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється на підставі належних, чинних та актуальних документів, які підтверджують відповідні юридичні факти, зокрема результати медичного огляду та статус особи щодо військового обліку. Використання документів, строк дії яких закінчився, не забезпечує принципу актуальності та достовірності відомостей Реєстру.
Отже, довідка серії КП № 000296 від 03.10.2008 не може бути визнана належною правовою підставою для внесення до Реєстру відомостей про виключення позивача з військового обліку станом на час виникнення спірних правовідносин. 
Власне, саме на цій підставі зокрема, листом за № 952/8/17166 від 18.09.2025 відповідач повідомив позивача про необхідність особистого прибуття до ТЦК та СП для проходження медичного огляду з метою поновлення висновку ВЛК.
Тому вимоги позивача про зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. "а" ч. 5 ст. 37 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із непридатністю до військової служби, на думку суду, не можуть бути задоволеними, оскільки є непідвердженими та ґрунтуються на нечинному військово-обліковому документі.
За таких обставин, суд доходить висновку, що, відмовляючи позивачу у задоволенні його заяви від 14.08.2025, відповідач діяв правомірно і підстав вважати його дії протиправними немає.
Суд наголошує, що одним із конституційних принципів, на якому повинна базуватися діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування, є принцип, відповідно до якого ці органи, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).
Тобто діяльність органів державної влади в Україні здійснюється відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". 
Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Відтак позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести до Реєстру інформацію стосовно позивача про його виключення з військового обліку на підставі п. "а" ч. 5 ст. 37 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" у редакції 15.10.2003, на підставі довідки серії КП № 000296 від 03.10.2008, суд вважає такими, що спрямовані на спонукання до вчинення суб`єктом владних повноважень дій, які не мають правової та фактичної основи, що не відповідає вищезазначеному принципу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
В силу приписів ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з пунктом 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Таким чином, перевіривши обґрунтованість доводів позивачанивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 належить відмовити.
Водночас факт неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов суд розцінює як неналежне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, що однак не може бути кваліфіковано як визнання позову, зважаючи на те, що відсутність відзиву не впливає на можливість вирішення справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач втрачає право на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.
Керуючись ст.ст. 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Інформація про учасників справи:
1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );
2) представник позивача: адвокат Касянчук Сергій Вікторович (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: вул. Львівська, 8, м. Житомир, 10030);
3) відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 );
4) третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).
Повне рішення суду складено 24.02.2026.

Суддя   Сало Павло Ігорович