Дата документу 24.03.2026	Справа № 554/13105/24	
 	Провадження № 1-кп/554/561/2026	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 12022170000000539 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)13.03.2025 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 70, ч.3 ст.59 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна; 

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ ВИЗНАНЕ СУДОМ ДОВЕДЕНИМ

 
19 грудня 2022 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою застосунку «Telegram», яким користувалися на мобільному телефоні Apple iPhone XS, що належав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) домовилися з невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, про придбання у вказаних осіб наркотичних засобів з метою їх подальшого збуту.
Надалі ОСОБА_3 на своєму мобільному телефоні Redmi Note 8 y застосунку «Нова пошта» створив аккаунт під вигаданими даними на ім`я ОСОБА_5 , які повідомив невстановленим особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, для придбання за допомогою послуг ТОВ «Нова пошта» наркотичних засобів з метою їх подальшого збуту.
22 грудня 2022 року, близько 19 години 10 хвилин, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, отримав у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 4 м. Полтави, що розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Панянка, 75-А, посилку № 59000906569951 з особливо небезпечними наркотичними засобами, які були поміщені в коробки з-під побутової хімії та відправлені невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, таким чином, придбавши вказані наркотичні засоби з метою збуту.
22 грудня 2022 року, після придбання особливо небезпечних наркотичних засобів, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та з невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, перевіз їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому незаконно зберігав з метою збуту.
Надалі ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за вказівкою невстановлених осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, розфасували придбаний, таким чином, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс у 60 зіп-пакетів, обгортаючи їх різнокольоровою ізоляційною стрічкою, з додаванням магнітів для подальшого збуту шляхом розміщення закладок у м. Полтава.
23 грудня 2022 року, у період з 11 години 11 хвилин до 13 години 59 хвилин, під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживали ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виявлено та вилучено:
- речовину рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно з висновком експерта №CE-19/117-22/17119-НЗПРАП від 26.12.2022 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 41,867 грами;
- 60 полімерних згортків з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно з висновком експерта №CE-19/117-23/261-НЗПРАП від 09.01.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 64,024 грами;
- дозріле насіння коноплі та речовину рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно з висновком експерта №CE-19/117-23/262-НЗПРАП від 06.01.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 15,527 грами;
- саморобні конструкції, на поверхні яких виявлено нашарування речовини, яка, згідно з висновком експерта №CE-19/117-23/263-НЗПРАП від 06.01.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, масою у висушеному стані 0,587 грами;
- речовину рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно з висновком експерта №CE-19/117-23/264-НЗПРАП від 06.01.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 2,885 грами;
- речовину рослинного походження зеленого кольору, яка находиться у металевому пристрої, яка, згідно з висновком експерта №CE-19/117-23/265-НЗПРАП від 06.01.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 0,174 грами;
- предмет у вигляді наперстка, на поверхні якого виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яка, згідно з висновком експерта №CE-19/117-23/265-НЗПРАП від 06.01.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, масою у висушеному стані 0,097 грами;
- речовину рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно з висновком експерта №CE-19/117-23/266-НЗПРАП від 06.01.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 0,675 грами. 
Отже, в загальній кількості в квартирі за місцем проживання ОСОБА_3 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виявлено та вилучено 0,684 грами екстракту канабісу та 125,152 грами канабісу. 
Вказані особливо небезпечні наркотичні засоби ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою між собою, незаконно придбали, перевезли та зберігали з метою подальшого збуту.

ІІ. ПРАВОВА КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

ІІІ. ЩОДО ЗВОРОТНЬОЇ ДІЇ В ЧАСІ ЗМІН ДО ПЕРЕЛІКУ НАРКОТИЧНИХ ЗАСОБІВ, ПСИХОТРОПНИХ РЕЧОВИН І ПРЕКУРСОРІВ, ВНЕСЕНИХ ПОСТАНОВОЮ КМУ ВІД 24 ТРАВНЯ 2024 РОКУ № 653

Поняття «закон України про кримінальну відповідальність» визначається виключно приписами КК, який задля виконання завдання, визначеного в ч. 1 ст. 1 цього Кодексу визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, які їх вчинили.

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом (ч. 1, 3 ст. 3 КК).

За приписами ч. 2 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу, та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Конституційний Суд України (далі - КСУ) здійснив офіційне тлумачення положень ст. 58 Конституції України та норм Кримінального кодексу України (справа про зворотну дію кримінального закону в часі), які усувають караність діяння або пом`якшують покарання в Рішенні № 6-рп/2000 від 19 квітня 2000 року (справа № 1- 3/2000). Усвоєму Рішенні КСУ вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закріплений в Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (ст. 15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст. 7). В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи. Але їх реалізація з використанням підзаконних нормативно-правових актів неможлива в окремих галузях права, зокрема в кримінальному праві.

КСУ зазначив, що кримінальний закон, який визначає діяння як злочин, може містити посилання на положення інших нормативно - правових актів. Якщо ці положення в наступному змінюються, загальний зміст кримінального закону, в даному випадку - диспозиція його норм, змін не зазнає. Протилежне означало б можливість зміни кримінального закону підзаконними актами, зокрема постановами Верховної Ради України, указами Президента України та актами Кабінету Міністрів України, що суперечило б вимогам п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України.

Бланкетна диспозиція кримінально-правової норми (як одна з видів диспозицій) називає або описує кримінальне правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість такої диспозиції полягає у тому, що визначена у ній норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті Особливої частини Кримінального кодексу України і включає положення інших нормативно-правових актів у тому вигляді, в якому вони сформульовані безпосередньо в тексті статті. Саме із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення кримінальним законом діяння як правопорушення та встановлення за нього кримінальної відповідальності.

Натомість конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює кримінально-правову норму більш конкретним змістом. Зміни, що вносяться до нормативно-правових актів, посилання на які містить бланкетна диспозиція, не змінюють словесно-документну форму кримінального закону. Кримінально-правова норма залишається незмінною. Отже, кримінальний закон у такому разі не можна вважати новим - зміненим законом - і застосовувати до нього положення ч. 1 ст. 58 Конституції України та КК, які визначають зворотну дію закону в часі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» від 21 грудня 2023 року № 3528-IX рекомендовано Кабінету Міністрів України внести зміни до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770.

На виконання вищезазначених вимог закону постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 24 травня 2024 року № 653, яка набрала чинності 16 серпня 2024 року, внесено зміни до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 р. № 770, та у таблиці І у списку № 1 виключено таку позицію: «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу», а у таблиці ІІ у списку № 1 назву викладено в такій редакції: «Список № 1 Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» та доповнено позицією: «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу».

Проте, такі зміни підзаконного нормативно-правового акту, а саме переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, посилання на який містять бланкетні диспозиції КК, із врахуванням рішення КСУ № 6-рп/2000 від 19 квітня 2000 року, справа № 1- 3/2000, не змінюють словесно-документну форму кримінального закону і кримінально-правова норма залишається незмінною.

При цьому постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 24 травня 2024 року № 653 є підзаконним нормативно-правовим актом, а не законом про внесення змін до цього Кодексу, та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 3 КК цією постановою не вносились зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, постановою Кабінету Міністрів України, не є змінами до закону про кримінальну відповідальність, що виключає застосування ст. 5 КК та ст. 58 Конституції України. 

Вказаний висновок викладено в постанові ОП ККС ВС від 24.02.2025 у справі № 552/4770/19, провадження № 51 - 1524 кмо 24.

ІV. ПОЗИЦІЯ ОБВИНУВАЧЕНОГО
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою провину, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті повністю підтвердив, кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.2 ст. 307 КК України не оспорює. Зазначив, що, використовуючи мобільний телефон своєї колишньої дівчини за допомогою додатку «Telegram», у каналі «Candi_shop_bot24_7» домовився про придбання наркотичних засобів з адміністратором каналу з метою їх подальшого збуту. Вказані наркотичні засоби були поміщені в коробки з-під побутової хімії та відправлені йому. Їх вони отримали у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 4 м. Полтави. Після чого перевезли їх до місця їх проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому зберігали та надалі розфасовували по 1 г в зіп-пакети з магнітами. Вказані закладки в подальшому розкладали і скидали фото з координатами. Гроші отримував спочатку на електронний гаманець, а потім на карту.В скоєному щиро розкаюється, зробив відповідні висновки, просить суворо не карати.

V. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся у скоєному, не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, обмежився тільки допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого. Інші докази по справі не досліджувались.

VІ. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. 

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю. 
Також обвинувачений щиросердно розкаявся у скоєному, що визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
На обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_3  є раніше судимою особою за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів до реальної міри покарання, в теперішній час відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком.

На підставі вищевикладеного, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним діяння, його обставини та наслідки, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, всі інші вищевикладені обставини, а також той факт, що особі повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, визначивши остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України. 

За глибоким переконанням суду саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, пропорційною і співрозмірною із ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчиненого кримінального правопорушення, відповідати особі обвинуваченого та меті покарання, а також буде розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод особи. 

VІІ. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 29.12.2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 29.12.2022 року з 14 години 30 хвилин та одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 84080 грн. (т.2, а.п. 5-9). Застава сплачена заставодавцем ОСОБА_6 . 03.01.2023 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти (т.2, а.п. 10). 

Таким чином, відносно ОСОБА_3 діє запобіжний захід у вигляді застави, який слід залишити без змін до набрання вироком законної сили. 

В матеріалах кримінального провадження наявне клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави після вирішення питання про призначення покарання. 

Згідно з ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків (ч.3 ст. 182 КПК України).

З вимог ч.6 ст. 182 КПК України вбачається, що з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення особи з-під варти, у зв?язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Суд наголошує, що застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

З аналізу вимог кримінально-процесуального законодавства вбачається, що з моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов?язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов?язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов?язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №15, передбачений порядок їх повернення, а також звернення в дохід держави. 

Відповідно до п.7 вказаного Порядку, кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового звязку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, документи визначені вказаним Порядком (п.8 Порядку). 

Звернення застави в дохід держави здійснюється на підставі платіжної інструкції територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, Верховного Суду, наданого до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу. Копія ухвали слідчого судді, суду, вироку місцевого суду надсилається протягом п`яти днів з дня набрання ними законної сили слідчим суддею (судом), який їх постановив чи ухвалив, до територіального управління ДСА, на депозитний рахунок якого було внесено заставу, для підготовки платіжної інструкції (п.9 Порядку).

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави чи звернення застави в дохід держави необхідним є прийняття судом відповідного рішення відповідно до правил, визначених КПК України.

Так, вирішуючи подане клопотання, суд виходить з того, що ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 30.07.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Полтавської обласної прокуратури про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу на тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 . Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, який під головуванням судді ОСОБА_1 розпочався спочатку, прокурор клопотання про звернення застави в дохід держави повторно не заявляв, судовий розгляд кримінального провадження проводився на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, обвинувачений перебував під вартою, у зв?язку із відбуванням покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.03.2025, а отже процесуальних обов?язків не порушував, у зв?язку із чим суд вважає, що відсутні підстави для звернення застави в дохід держави, а тому клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави підлягає задоволенню. 

Арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 29.12.2022 (справа № 554/114167/22, провадження № 1-кс/554/15071/2022), у відповідності до вимог ч.1 ст. 174 КПК України, слід скасувати. 

Відповідно до вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши в дохід держави мобільний телефон марки: «Redmi» Not 8, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім картою «Водофон» з номером НОМЕР_3 , законним володільцем якого є ОСОБА_3 .

Вирішити питання про долю мобільного телефону «Apple IPhone» XS, ІМЕІ: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім картою «Київстар» з номером НОМЕР_6 та сім картою «Водафон» з номером НОМЕР_7 , законним володільцем якого є особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження суд позбавлений можливості вирішити, оскільки вирок Шевченківського районного суду міста Полтави від ….. , постановлений відносно вказаної особи, не набрав законної сили. 

Процесуальні витрати у відповідності до вимог ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого в розмірі частини, враховуючи його співучасть та роль у вчинені кримінального правопорушення.

Питання відносно речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді 6 /шести/ років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна. 

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.03.2025 року, остаточно до відбування призначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 /шести/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу набрання вказаним вироком законної сили. 

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання відбуте частково покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13.03.2025 року, а саме строк з 10.01.2025 року по день набрання вказаним вироком законної сили. 

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк досудового тримання під вартою (попереднього ув?язнення) по вказаному кримінальному провадження з 29 грудня 2022 року по 03 січня 2023 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку: одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді застави до набрання вироком законної сили - залишити без змін. 

Грошові кошти у сумі 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень 00 копійок, внесені заставодавцем ОСОБА_6 , у якості застави за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26304855 р/р/ UA398201720355289002000015950; МФО 820172; Банк одержувача: Державна казначейська служба України, згідно квитанції № 0.0.2801171705.1 від 02.01.2023 року, після набрання вказаним вироком законної сили - повернути заставодавцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на рахунок IBAN НОМЕР_9 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_10 , на користь держави, витрати за проведення експертиз в розмірі 4 247 (чотири тисячі двісті сорок сім) гривень 55 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 29.12.2022, справа № 554/114167/22, провадження № 1-кс/554/15071/2022 ( т.1 а.с.77-79).

Речові докази по кримінальному провадженню, які відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №12022170000000539 від 21.11.2022 передано для зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, а саме: 

- речовини рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, загальною масою 41, 867 г, упаковані у полімерний сейф - пакет № 5848112 - знищити;
- речовини рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, загальною масою 64,024 г, упаковані у полімерний сейф - пакет № 5846123 - знищити;
- суміш, яка складається з дозрілого насіння коноплі та речовини рослинного походження - канабіс, загальною масово 15,527 г, упаковані у полімерний сейф-пакет № 5846122 - знищити;
- саморобну конструкцію, з нашаруванням екстракту канабісу, загальна мала 0,587 г, упаковану у полімерний сейф - пакет № 4165255 - знищити;
- речовину рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, загальною масою 2,885 г., упаковані у полімерний сейф - пакет № 5846124 - знищити;
- металевий пристрій з речовиною рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, загальною масою 0,174 г та наперсток з екстрактом канабісу, 0,097 г, упаковані у полімерний сейф пакет № 3767749 - знищити; 
-речовину рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, загальною масою 0,675 г, упаковані у полімерний сейф - пакет № 376775 - знищити;
-банківську карту «Приват Банк» № НОМЕР_11 , карту банківську «Приват Банк» № НОМЕР_12 - знищити; 
-електронні ваги «AMPVT» - знищити; 
- 12 штук ізоляційної стрічок, магніти 10 х1 в зіп-пакетах - знищити;
-чеки в кількості чотирьох штук з ТОВ «НоваПей», стартовий пакет «Київстар» з номером НОМЕР_13 ; блокнот, червоного кольору, з записами; дві наклейки ТОВ «Нова пошта» на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_14 , ОСОБА_5 № НОМЕР_15 - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-мобільний телефон «Redmi» Not 8, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім картою «Водофон» з номером НОМЕР_3 - конфіскувати в дохід держави (спеціальна конфіскація).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з моменту його проголошення.

Обмеження щодо оскарження вироку, визначені в ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні. 

Суддя Шевченківського районного суду 
міста Полтави: ОСОБА_1