ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 року м.Дніпро Справа № 904/7413/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., 
при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.
представники сторін:
від скаржника: ОСОБА_1 (не під`єднався; акт); 
від боржника: не з`явилась;
арбітражний керуючий: Лященко С.С. (в залі суду); 
приватний виконавець Вірко С.Г.; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2025  (суддя Суховаров А.В., повний текст якої підписаний 20.06.2025), постановлену за наслідками розгляду заяви АТ “Укрсиббанк” про відстрочення виконання ухвали у справі 
за заявою Акціонерного товариства "Укрсиббанк" про відстрочення виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025
по справі №904/7413/21
за заявою ОСОБА_2 , м.Дніпро
про визнання неплатоспроможним,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2025 у справі №904/7413/21 в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укрсиббанк" про відстрочення виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 по справі №904/7413/21 – відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Укрсиббанк", в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким заяву про відстрочення виконання ухвали від 02.06.2025 задовольнити.
При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що за результатами розгляду клопотання арбітражного керуючого Лященка С.С. від 02.06.2025 Господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, згідно якої клопотання арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича про стягнення основної грошової винагороди по справі № 904/7413/21 - задоволено частково та стягнуто з АТ "УКРСИББАНК" на користь арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича заборгованість з виплати основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією боргів по справі №904/7413/21 у розмірі 12 642,53 грн.
Дану ухвалу АТ «УКРСИББАНК» оскаржено в апеляційному порядку. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2025 за апеляційною скаргою АТ "УКРСИББАНК" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі №904/7413/21 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 03.11.2025.
При цьому норми чинного господарського процесуального законодавства не містять вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду чи ускладнюють його виконання. 
Основними підставами про відстрочення виконання ухвали суду від 02.06.2025 є оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі №904/7413/21 в апеляційному порядку. 
Стягнута з кредитора сума винагороди ліквідатора є значною та у разі скасування оскаржуваної ухвали суду та виконання повороту ухвали суду повернення коштів кредитору може бути ускладнено, наприклад, відсутністю у арбітражного керуючого Лященка С.С. грошових коштів.
Недостатня деталізація в прохальній частині скарги не може бути підставою для відмови в її задоволенні. Якщо заявник АТ «УКРСИББАНК» не вказав максимальний строк (не зазначив до якого строку просить відстрочити рішення суду), це не може тягнути за собою формальної відмови в задоволені заяви. Вважає, що суд при прийнятті рішення за заявою може сам встановити цей строк. 

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано. Згідно з ч. 3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.06.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 01.07.2025 здійснено запит матеріалів справи №904/7413/21 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
09.07.2025 матеріали справи №904/7413/21 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025 у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), суддів – Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б. поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2025 у справі № 904/7413/21; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 24.11.2025.
24.11.2025 до суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів. Неможливість явки представник обґрунтував військовою агресією Російської Федерації проти України та дією Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
У судовому засіданні 24.11.2025 секретар судового засідання намагався вийти на зв`язок з представником скаржника Мещаніним Є.В. для проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, але представник скаржника на зв`язок не вийшов, про що складено акт. У телефонному режимі повторно заявив клопотання про відкладення розгляду справи. 
Розглянувши у судовому засіданні 24.11.2025 зазначене клопотання, колегією суддів протокольною ухвалою відмовлено у його задоволенні.
В судовому засіданні 24.11.2025 Центральним апеляційним господарським судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
У провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа №904/7413/21 про визнання неплатоспроможною ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Ухвалою суду від 03.06.2024 задоволено клопотання Акціонерного товариства "Укрсиббанк" про закриття провадження у справі; задоволено клопотання керуючого реструктуризацією боргів - арбітражного керуючого Лященко С.С. про закриття провадження у справі; припинено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_2 ; припинено повноваження арбітражного керуючого Лященко Сергія Сергійовича; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів; провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 закрито.
26.03.2025 до суду надійшло клопотання арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича про стягнення основної грошової винагороди по справі №904/7413/21, за змістом якого арбітражний керуючий просить суд стягнути заборгованість з виплати основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією боргів з кредитора АТ "Укрсиббанк" пропорційно його кредиторським вимогам в розмірі 219 332,20 грн. на користь арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича.
Ухвалою суду від 02.06.2025 клопотання арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича про стягнення основної грошової винагороди по справі №904/7413/21 задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на користь арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича заборгованість з виплати основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією боргів по справі №904/7413/21 у розмірі 12 642,53грн.; в решті вимог відхилено.
На виконання зазначеної вище ухвали судом було видано наказ від 03.06.2025.

06.06.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" надійшла заява АТ "Укрсиббанк" про відстрочення виконання ухвали суду від 02.06.2025 по справі №904/7413/21, за змістом якої заявник просить суд: відстрочити виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі 904/7413/21 про стягнення з АТ "Укрсиббанк" грошових коштів до отримання рішення суду апеляційної інстанції за результатами апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі 904/7413/21.
Заява АТ "Укрсиббанк" про відстрочення виконання ухвали суду від 02.06.2025 по справі №904/7413/21 обґрунтована тим, що банком подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, у зв`язку із чим банк вважає, що до постановлення рішення судом апеляційної інстанції виконання оскаржуваної ухвали повинно бути відстрочено. Окрім викладеного, представник заявника зазначає, що стягувана з АТ "Укрсиббанк" сума винагороди ліквідатора є значною та у разі скасування оскаржуваної ухвали суду та виконання повороту ухвали суду повернення коштів кредитору може бути ускладнено, наприклад, відсутністю у арбітражного керуючого Лященка С.С. грошових коштів. Також, представник АТ "Укрсиббанк" зазначає, що у разі якщо у період розгляду апеляційної скарги судовий наказ буде пред`явлено до виконання та виконано, а апеляційна скарга АТ "Укрсиббанк" буде задоволена, це призведе до необґрунтованого стягнення з банку грошових коштів, чим будуть порушені його права та законні інтереси.

Оскаржувана ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2025 у цій справі, якою відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укрсиббанк" про відстрочення виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025, мотивована тим, що основними підставами, на які посилається заявник, обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання ухвали суду від 02.06.2025, є оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі №904/7413/21 в апеляційному порядку.
Будь-яких суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання ухвали суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочення виконання ухвали суду, заявником не надано. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 
Згідно пункту 3 частини 1 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом. 

Частиною п`ятою ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими на всій території України.
Згідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 
2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.
Тому необґрунтовано тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Отже, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. 
У зв`язку з тим, що розстрочка/відстрочка подовжує період відновлення порушеного права Позивача, при її наданні суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати інтереси як заявника, так і Позивача.
Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів всіх сторін, які приймають участь у справі. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан.
Таким чином, обов`язковою умовою надання відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення або роблять його неможливим, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України. 
До того ж, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд для юридичних осіб зобов`язаний також враховувати ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Колегія суддів вважає, що заявником не доведено наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення по даній справі або роблять його неможливим, з огляду на наступне.
Як вбачається зі змісту заяви про відстрочку виконання судового рішення у даній справі, основною підставою, на яку посилається заявник, обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання ухвали суду від 02.06.2025, є оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі №904/7413/21 в апеляційному порядку.
В той же час, оскарження в апеляційному/касаційному порядку судового рішення, на підставі якого видано судовий наказ, не є обставиною, що істотно ускладнює виконання судового рішення або робить його неможливим, з огляду на що, відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що у разі скасування оскаржуваної ухвали суду та виконання повороту ухвали суду, повернення коштів кредитору може бути ускладнено, наприклад, відсутністю у арбітражного керуючого Лященка С.С. грошових коштів, є лише припущеннями скаржника.

З огляду на що, колегія суддів констатує, що Боржником не надано жодних доказів, які б могли підтвердити виняткові обставини в контексті розгляду даної заяви для її задоволення, зокрема, показники, які зазначені у фінансовій звітності Боржника, інформацію про результати його господарської діяльності, тощо.
Інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання ухвали суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочення виконання ухвали суду заявником не надано.
Беручи до уваги викладене, аналіз у сукупності представлених АТ "Укрсиббанк" доказів не дає підстави вважати наявними обставини, які ускладнюють виконання ухвали суду або роблять його неможливим.
Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги недоведеність АТ "Укрсиббанк" наявність конкретних обставин які суттєво ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду в цій справі, беручи до уваги відсутність згоди арбітражного керуючого Лященка С.С. для надання відстрочки, господарський суд прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укрсиббанк" про відстрочення виконання ухвали суду. 

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Оскільки ухвала про відстрочки виконання рішення/постанови суду, передбачена п. 24 ч.1 ст.255 ГПК України, не відноситься до переліку ухвал, що можуть бути оскаржені після апеляційного перегляду в касаційному порядку за приписами п.2 ч.1 ст.287 ГПК України, то постанова апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених ст.287 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (вх.45465) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2025 у справі № 904/7413/21 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2025 у справі №904/7413/21 – залишити без змін.
Судові витрати Акціонерного товариства "Укрсиббанк" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови визначені ст.ст.288, 289 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.03.2026.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя  Ю.Б. Парусніков