П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/80/26
10 лютого 2026 року   селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О. О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (с-ще Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, 
за ч. 1 ст.161-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
16 січня 2026 року о 15 год 06 хв ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , порушив порядок торгівлі пальним, а саме здійснював роздрібну торгівлю пальним - дизельним паливом, бензином, скрапленим газом - об`ємом 127 літрів на суму 6000 грн., без видачі чеку та без одержання документу дозвільного характеру, чим порушив вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (редакція від 01.10.2025р.), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.161-1 КУпАП.
В суді ОСОБА_1 фактичні обставини справи не заперечував, просив суворо не карати. 
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі
ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, полягає в оптовій або роздрібній торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Таким чином, для притягнення до відповідальності за вказаною статтею, необхідне встановлення наступних двох фактів: факту оптової чи роздрібної реалізації пального; факту здійснення такої реалізації без реєстрації суб`єктом господарювання (тобто, фактично фізичною особою яке не має статусу фізичної особи підприємця) та/або за відсутності документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Пунктом 7 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Вказаними нормами визначено, що продаж пального може здійснюватися виключно суб`єктами господарської діяльності та за умови наявності ліцензії на такий продаж.
Таким чином, суб`єктом вчинення вказаного правопорушення може бути фізична особа, яка здійснює таку діяльність без відповідної реєстрації як суб`єкт господарювання та, відповідно і без ліцензії, а також посадова особа юридичної особи, яка здійснює таку діяльність хоч і з реєстрацією, як суб`єкт господарювання, проте без відповідної ліцензії.
Крім визнання вини ОСОБА_1 його вина у вчиненні правопорушення доводиться матеріалами справи, зокрема: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440575 від 16 січня 2026 року; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16 січня 2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16 січня 2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 16 січня 2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 16 січня 2026 року;
- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 січня 2026 року;
- рапортом о/ч ВП №2 (с-ще Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ВІхряк Т. Б. від 16 січня 2026 року;
- заявою ОСОБА_2 від 16 січня 2026 року;
- DVD-R диском із записом події, яка мала місце 16 січня 2026 року.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення, згідно зі ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майнове становище, ставлення до скоєного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутні.
Із врахуванням особи правопорушника, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, зважаючи на його суспільну небезпечність, визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 161-1КУпАП у виді штрафу без конфіскації пального, транспортних засобів, ємностей та обладнання, що використовувалися для реалізації такого пального, грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять відомостей про таке вилучення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації пального, транспортних засобів, ємностей та обладнання, що використовувалися для реалізації такого пального, грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, який слід стягнути на р/р UA858999980313040106000009618, отримувач - ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Богородч./21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету - 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету - "Адміністративні штрафи та інші санкції".
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн судового збору (отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).
Копію постанови вручити ОСОБА_1 . 
Відповідно до вимог ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду. 

Суддя: