Справа № 450/4762/25 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б. 
Провадження № 33/811/158/26 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,

з участю захисника – адвоката Гелемея Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника – адвоката Гелемея Ю.М. постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року,

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 17.09.2025 року о 17 год. 00 хв. в с. Сороки Львівські по вул. Польова 3, Львівського району Львівської області, керував мотоблоком без номеру із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру 1110 та 1142. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді захисник – адвокат Гелемей Б.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не містить тих обставин, на які вказує суд першої інстанції (До матеріалів справи долучено відеозапис 1110-001110 на якому зафіксовано, що працівник поліції підходить до ОСОБА_1 при цьому мотор мотоблоку заведений, о 17 год. 03 хв. ОСОБА_1 повідомляє працівнику полці , що виїхав від свого будинку, о 17 год. 04 хв. ОСОБА_1 повторно вказує, що їде на поле, о 17 год. 08 хв. ОСОБА_1 , ще раз відповідає працівнику поліції що їде на поле та не має проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння; о 17 год. 10 хв. працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, на що він відповідає - складайте та о 17 год. 11 хв. ОСОБА_1 ще раз повторює, що їде на поле.)
Вважає, що суд першої інстанції самостійно ототожнив фіксацію руху транспортного засобу зі словами особи, що притягається до адміністративної відповідальності щодо його планів рухатися, чим фактично взяв на себе роль обвинувачення.
Вказує, що у матеріалах справи відсутні показання свідків щодо факту руху транспортного засобу.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, поважних причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.
Захисник- адвокат Гелемей Ю.М. повідомив, що ОСОБА_1 не мав змоги прибути у судове засідання, не заперечував проти розгляду справи у його відсутності.
Заслухавши пояснення захисника Гелемея Ю.М., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 17.09.2025 серія ЕПР1 № 456844 (а.с. 1); актомогляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 4); відеозаписом події, що мала місце 17.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медзакладі категорично відмовився. Йому було роз`яснено наслідки такої відмови (а.с.7); рапортом поліцейського СРПП ВнП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області Андрія Федика від 20.09.2025 (а.с.6).
Надуманими є доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а суддя першої інтенції самостійно ототожнив фіксацію руху транспортного засобу зі словами особи, що притягується до адміністративної відповідальності щодо його планів рухатися.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу.
Відповідно до рапорту поліцейського СРПП ВнП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області Андрія Федика від 20.09.2025, 17.09.2025 близько 17.20 год. у с. Сороки Львівські на вул. Польовій,3 за порушення ПДР було зупинено саморобний колісний трактор (Мотоблок), б/н під керуванням ОСОБА_1 . В ході розмови з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. На місці події водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився.
Вказані обставини підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції підходять до заведеного мотоблоку, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування мотоблоком., проте всіляко намагався ухилитися від огляду на стан алкогольного сп`яніння (втікав від поліцейських).
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.
Незгода сторони захисту з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Згідно з вимогами ст.ст. 33, 34 КУпАП суддя, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, і обґрунтовано визначив вид та розмір стягнення, що в повній мірі відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинені правопорушення, а також відповідає і меті виховання особи, що їх вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Гелемея Юрія Миколайовича залишити без задоволення.
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА