ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4529/24  Номер провадження 22-ц/814/1240/26	Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,
розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна колишнього подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна колишнього подружжя, в якому просила здійснити поділ спільного майна колишнього подружжя та визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , а також вирішити питання про переведення частини прав і обов`язків боржника на позивача, як на співвласника квартири та розподіл кредитних зобов`язань відповідно до часток у праві власності.
З зустрічними вимогами до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя звернувся ОСОБА_1 , в яких просив визнати майно колишнього подружжя спільною сумісною власністю та визнати за ним право власності на частину квартири АДРЕСА_1 ; право власності на частину автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Право власності на частину гаража загальною площею 23.8 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та частину земельної ділянки з кадастровим номером 5310137000:15:002:0230 площею 0,0032 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Визначити розмір спільного боргу та здійснити розподіл боргових зобов`язань по кредитному договору №772 від 25.07.2014 року укладеному між Полтавським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», правонаступником якого є Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». Визнати спільним боргом колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошову суму, в розмірі 6 000 доларів США, що становлять 248 154 грн.60 коп. на день подання позову до суду, яку ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 . Стягнути судові витрати з ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна колишнього подружжя задовольнити частково.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя задовольнити.
Проведено розподіл спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме:
• Квартири за адресою: АДРЕСА_3 ;
• Автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
• Гаража №2 загальною площею 23,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
• Земельної ділянки № НОМЕР_3 , площею 0,0032 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 5310137000:15:002:0230. Цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для будівництва індивідуальних гаражів.
Виділено ОСОБА_1 в особисту приватну власність:
• Автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
• Гараж №2 загальною площею 23,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
• Земельну ділянку №7а-Г, площею 0,0032 га, що знаходиться за адресою: м. олтава, вул. онастирська, 7а-Г, кадастровий номер 5310137000:15:002:0230. Цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для будівництва індивідуальних гаражів.
Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , на майно:
• Автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
• Гараж №2 загальною площею 23,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
• Земельну ділянку №7а-Г, площею 0,0032 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 5310137000:15:002:0230. Цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для будівництва індивідуальних гаражів.
Виділено ОСОБА_2 у приватну власність: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості спільного сумісного майна подружжя в сумі 284 436 грн. 50 коп. 
Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя, спільним боргом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – грошові зобов`язання за кредитним договором №772 від 25.07.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Полтавським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», правонаступником якого є ДСФУ "ДЕРЖАВНИЙ ФОНД СПРИЯННЯ МОЛОДІЖНОМУ ЖИТЛОВОМУ БУДІВНИЦТВУ» в розмірі 138 646 грн. 04 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості спільного боргу подружжя в сумі 69 323 грн. 02 коп. 

12.08.2025 до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 -адвоката Хворост Д.М. про винесення додаткового рішення., в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витати в сумі 55368 грн. 10 коп., які складаються з: 11068,10 грн. судового збору, 42200 грн. витрат на правничу допомогу та 2100 грн. судових витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, експертів.
12.08.2025 представником ОСОБА_2 - адвокатом Шинкаренко М.А. подано клопотання про долучення доказів у вигляді Акту виконаних робіт від 11.08.2025 року, оскільки нею до закінчення судових дебатів було зроблено попередню заяву про надання суду доказів понесених стороною позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги. 
01.09.2025 року представником ОСОБА_2 адвокатом Шинкаренко М.А подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
13.10.2025 року представником ОСОБА_2 адвокатом Шинкаренко М.А. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані з розглядом справи, у розмірі 45909,37 грн.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.10.2025 заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Хворост Д.М. про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна колишнього подружжя і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витати в сумі 48368 грн. 10 коп., що складається з: 11068,10 грн. – судового збору, 35200 грн. – витрат на правничу допомогу, 2100 грн. – судові витрати пов`язані із залученням спеціалістів, експертів. 
Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Шинкаренко М.А. про винесення додаткового рішення – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 45909,37 грн.

Не погодившись з судовим рішенням в частині стягнення з її довірителя судових витрат на правничу допомогу на корись ОСОБА_2 , адвокат Хворост Д.М. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.
Зазначала, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45909,37 грн. є безпідставним, оскільки наданий представником позивача акт виконаних робіт не відповідає вимогам процесуального законодавства та усталеній судовій практиці. Сам акт не містить деталізації змісту виконаних робіт, а саме у ньому відсутні ідентифікації фактично здійснених адвокатом дій, що виключає підстави для прийняття його до уваги. 
Посилається також на те, що вказаний акт стороною позивача взагалі не направлявся ОСОБА_1 або його представнику, тоді як суд першої інстанції, задовольняючи вимогу про стягнення 45909,37 грн на підставі такого акту, фактично самоусунувся від обов`язку перевірки обґрунтованості та співмірності зазначених в ньому витрат.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні районного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна колишнього подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя.
06.08.2025 судом винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна колишнього подружжя задоволено частково. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя задоволено.
В ході розгляд справи в суді першої інстанції сторони користувались професійною правничою допомогою, укладаючи відповідні угоди з адвокатами. 
Так, позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 надавалась правнича допомога адвокатом Жага Е. Г. що підтверджується договором №49-П(2)/+ від 07.04.2024.
Згідно Акту прийому-передачі до договору №49-П(2)/+ від 07.04.2024 та квитанцій від 01.11.2024 та 07.08.2024 ОСОБА_1 було сплачено Жазі Е.Г. 16000 грн. за адвокатські послуги по договору №49-П(2)/+ від 07.04.2024.
Крім того, матеріали справи містять договір №6 про надання правничої допомоги від 16.01.2025, укладений між ОСОБА_1 і адвокатом Хворост Д. М. про надання правничої допомоги. 
Останньою приєднано до справи Акт прийому-передачі наданої правничої допомоги №1 до договору №6 від 16.01.2025 та квитанцій від 11.08.2025 про сплату Іщенком В.І. 26200 грн. за адвокатські послуги.
30.12.2024 в справу на підставі ордеру в якості представник позивача ОСОБА_4 вступила адвокат Шинкаренко М.А., посилаючись на укладений 18.12.2024 договір про надання правничої допомоги.

Представником ОСОБА_2 - адвокатом Шинкаренко М.А. у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, що загальна вартість спільного сумісного майна подружжя становить 1729127 грн. Різниця у задоволених та заявлених вимогах становить 2,17 % від ціни позову. Отже, позов задоволено на 97,83 %. Відповідно, на користь позивача підлягає відшкодуванню 97,83 % від понесених судових витрат, які становлять: судовий збір – 5 745 грн.; витрати на проведення оцінки майна – 1 200 грн.; витрати на правничу допомогу – 40000 грн.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Шинкаренко М.А. про ухвалення додаткового рішення суд виходив з того, що сума в розмірі 45909,37 грн. відповідає критеріям розумності та реальності, доводиться реальним обсягом здійснених адвокатом дій на користь свого клієнта.

Колегія суддів погоджується з даним судовим рішенням, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно частин 1, 3 статті 133 та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно вимог ч. ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
В даному випадку матеріалами справи доводиться, що адвокат Шинкаренко М.А. приймає участь в розгляді справи з грудня 2024 року на підставі договору про надання правничої допомоги від 16.12.2024, укладеного між нею та ОСОБА_2 . 
Згідно умов зазначеного договору сторони погодили розмір гонорару в 40000 грн., який сплачується замовником протягом 7 днів з дня підписання договору на розрахунковий рахунок адвоката, відкритий в АТ КБ «Приватбанк».
Як представник позивача, адвокат Шинкаренко М.АП. виготовляла та подавала до суду процесуальні документи - заяви про уточнення позовних вимог, заяву про забезпечення позову, приймала участь в судових засіданнях.
Здійснення наданих правничих послуг відповідало процесуальній необхідності та конкретним обставинам справи, тому обґрунтовано прийнято до уваги судом першої інстанції при вирішення питання про розподіл судових витрат. 
При цьому, визначений стороною позивача та адвокатом Шинкаренко М.А. розмір гонорару відповідає складності та тривалості розгляду справі в суді першої інстанції. 
Тобто, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України вірно зазначено, що заявлені вимоги адвокатом Шинкаренко М.А. щодо стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи у розмір 45909,37 грн. відповідають критеріям розумності, а також реальному обсягу наданих адвокатських послуг та складності самої справи.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують. 
Так, не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що стороною позивача не було надано укладений з адвокатом Шинкаренко М.А. договір про надання правничої допомоги, оскільки зазначений договір міститься в матеріалах справи та був прийнятий до уваги судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на оплату адвоката. 
Також не заслуговують на увагу доводи скарги щодо не співмірності судових витрат, в тому числі і розміру відшкодування на правничу допомогу. 
Відхиляючи зазначені твердження, колегія суддів зауважує, що предметом спору являлось рухому та нерухоме майно, вартість якого перевищувала 1 млн. грн. 
Сторони заперечували підстави як первісного так і зустрічного позову, справа перебувала на розгляді в суді більше року, по ній проводились чисельні судові засідання, заявлялись клопотання, витребовувались докази та вживались заходи забезпечення позову. 
При цьому, вважаючи завищеним та таким, що не відповідає критеріям співмірності визначений умовами договору про надання правничої допомоги між Іщенко Т.І. та Шинкаренко М.А. гонорар в 40000 грн., сторона зустрічного позивача Іщенка В.І. заявляла вимогу про стягнення з первісного позивача Іщенко Т.С. 42000 грн. на правничу допомогу. 
Посилання в апеляційній скарзі щодо не надіслання адвокатом Шинкаренко М.А. іншій стороні клопотання про долучення доказів від 11.08.2025 року, котре було надіслано до суду через систему «Електронний суд» не є безумовною підставою для відмови у компенсації стороні понесених витрат при розгляді справи. 
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що адвокат Хворост Д.М. зареєстрована в системі «Електронний суд», тому остання бачить всі документи які надходять до справи та має можливість своєчасно з ними знайомитись. 
Також, посилання апелянта на невідповідність наданого адвокатом Шинкаренко М.А. акту виконаних робіт не заслуговує на увагу, оскільки законом не визначено зразка акту виконаних робіт чи його типової форми.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни залишити без задоволення.
Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.
Повний текст постанови суду виготовлено 02 квітня 2026 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин