ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/34441/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року (суддя Єфанова О.В.) в адміністративній справі №160/34441/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 047050028908 від 26.09.2024 року про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 , що вказані у трудовій книжці НОМЕР_1 від 16.02.1983, включаючи з 25.09.1994 по 23.12.1996, з 04.06.1984 по 30.06.1984;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.09.2024 р. про призначення пенсії за віком та прийняти рішення про призначення пенсії за віком відповідно до норм чинного законодавства України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії із посиланням на те, що недостатньо страхового стажу, проте у позивача наявні всі документи, що підтверджують стаж роботи.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 047050028908 від 26.09.2024 року про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 , що вказані у трудовій книжці НОМЕР_1 від 16.02.1983, включаючи з 25.09.1994 по 23.12.1996, з 04.06.1984 по 30.06.1984. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.09.2024 р. про призначення пенсії за віком. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судове рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову. 
Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою відповідача з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на призначення пенсії за відсутності достатнього страхового стажу. Спірний стаж не зараховано через наявні недоліки у трудовій книжці. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України, а саме Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Вищезазначена заява позивача про призначення пенсії за віком з додатками за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
За результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення від 26.09.2024 р. за № 047050028908, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 31 рік.
В обґрунтування відмови у призначені пенсії відповідачем-2 зазначено:
– за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 16.02.1983, оскільки на першій сторінці трудової книжки дата народження дописана чорнилом іншого кольору;
– окрім того, період з 25.09.1994 по 23.12.1996, запис про звільнення засвідчений відбитком печатки, де зазначена назва підприємства не відповідає назві підприємства, в яку заявниця була прийнята та відсутня інформація про правонаступництво;
– період з 04.06.1984 по 30.06.1984 в архівній довідці №М-21/2-09/1228 від 13.08.2024, виданої Архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, зазначено прізвище, ім`я та по батькові російською мовою, але в паспорті в записі по-батькові, де зазначено російською мовою міститься виправлення.
Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду. 
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Матеріалами справи підтверджено спірні періоди роботи позивача, зокрема, записами у трудовій книжці. 
Колегія суддів звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Апеляційний суд вважає, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова