ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 640/623/20 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Волдінера Ф.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 18.12.2019 №Вих-10-01.4/12985-19 про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/623/20, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до частини третьої статті 29 КАС України у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16.07.2024 №3863-IX (далі - Закон №3863-ІХ), який набрав чинності 26.09.2024) установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом №3863-ІХ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом №3863-ІХ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. 
На підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами справа №826/17175/16 передана на розгляд та вирішення Волинському окружному адміністративному суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Волинського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 цю справу передано для розгляду судді Волдінеру Ф.А.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/623/20, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що порушення, які зафіксовані в акті та приписів відрізняються від порушень, які зафіксовані в постанові та протоколів. Окрім того, ТОВ «ЕКО» вказує, що ним виконано припис про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин від 14.11.2019 №32, що з урахуванням положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виключає наявність правових підстав для застосування до нього штрафу.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, представник Головного управляння вказує, що у постанові та протоколі зафіксовано та описано порушення, які несуть реальну загрозу життю і здоров`ю людей. Окрім цього, представник відповідача вказує про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Позивач надав суду відповідь на відзив, згідно якої не погодився з аргументами відповідача та підтримав заявлені позовні вимоги.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, враховуючи наступне.
На підставі направлення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області №2580 від 13.11.2018 на проведення планового заходу державного нагляду (контролю) та наказу «Про проведення планового заходу державного нагляду (контролю)» від 13.11.2018 №2580-Д начальнику Ірпінського міського відділу Головного управління Савчук Галині Євгенівні, головному спеціалісту Ірпінського міського відділу Головного управління Литовченко Ользі Олександрівні, із залученням лаборанта Бородянської районної державної лікарні ветеринарної медицини Андрійчук Тетяні Василівні, безпосередньої з виїздом на місце, із застосуванням засобу відеофіксації, наказано здійснити в період з 22.11.2018 до 28.11.2018 плановий захід державного нагляду (контролю) щодо потужностей суб`єкта господарювання ТОВ «ЕКО» (вул. Героїв Майдану, 12, м. Буча, Київська область, 08292) на предмет додержання оператором ринку гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами, за наслідком якого складено акт №2580/а від 28.11.2018 (далі - акт №2580/а).
В акті №2580/а зафіксовано наступні порушення:
- потужність не підтримується в чистоті та у робочому стані, а саме: в приміщеннях пекарні, м`ясному та кулінарному цехах стіни, підлога, порто мийні ванні, їх змішувачі, столи та інвентар брудні, не здійснюються заходи для забезпечення гігієнічних вимог, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону України №771;
- потужність спланована, сконструйована та розміщена так, що не забезпечується її належне утримання, чищення та/або дезінфекція, запобігання або мінімізація будь-якого забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, у тому числі заходів з боротьби із шкідниками, запобігання накопиченню бруду, контакту з токсичними речовинами та матеріалами, забрудненню харчових продуктів, підтримання необхідних температурних режимів, а саме: в виробничих цехах, приміщеннях пекарні, складських приміщеннях для зберігання харчових продуктів, м`ясному та кулінарному цехах стелажі та підтоварники розміщені впритул до стін, що не дає можливості проведення прибирання та дезінфекції та проведення заходів боротьби з шкідниками, що є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України №771;
- потужність не має належну природну або механічну вентиляцію: в кулінарному цеху механічна вентиляція не працює, що є порушенням п. 4 ч. 1 ст. 41 Закону України №771;
- для стін та підлоги приміщень не використовуються непроникаючі, непоглинаючі, нетоксичні та не придатні до миття матеріали, а саме: на стінах та підлозі в приміщенні пекарні, кулінарного, м`ясного цехів та коридорі місцями відбита плитка, злущена фарба на стінах в коридорах та складських приміщеннях, що не забезпечує можливість дотримання належного рівня гігієнічних вимог до харчових продуктів, включаючи захист від забруднення, під час операцій із харчовими продуктами та між такими операціями, що є порушенням п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 42 Закону України №771;
- стеля та верхні кріплення підсобних та складських приміщень побудовані так, що не запобігає накопиченню бруду, утворенню небажаної плісняви і відпаданню часток конструкції, що є порушенням п. 2 ч.ч. 1, 2 ст. 42 Закону України №771;
- поверхня дверей зроблена з непоглинаючих вологу матеріалів, не гладка, поверхня дверного полотна пошкоджена, місцями злущена фарба, без ручок, відсутні відкоси та у разі потреби не дезінфікуються, потребують заміни: а саме в приміщенні пекарні, м`ясному та кулінарному цеху, підсобних приміщеннях, що є порушенням п. 4 ч. 1 ст. 42 Закону України №771;
- усі поверхні (включаючи поверхню обладнання), що контактують з харчовими продуктами, утримуються у пошкодженому стані, не чистяться, у разі потреби не дезінфікуються, а саме на поверхні стелажів та столів в пекарні, м`ясному та кулінарному цехах злущена фарба з ознаками іржі; в м`ясному цеху використовується поліпротеленова відбита тара, підтоварники та стелажі для збереження харчових продуктів в складських приміщеннях брудні і в зношеному стані; в пекарні наявний просіювач для борошна з пошкодженим ситом, ознаками іржі та механічним пошкодженням, що є порушенням п. 5 ч. 1 ст. 42 Закону України №771;
- чищення та дезінфекція обладнання та інвентарю не здійснюються так, щоб забезпечити захист від появи ризику забруднення, а саме: відсутня бактерицидна лампа в кулінарному цеху; в м`ясному цеху в журналі обліку годин роботи бактерицидної лампи не вказується залишок годин роботи, що не дає визначити кінцевий термін бактерицидної дії, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України №771;
- харчові відходи розміщуються у відкритих контейнерах, що не дає можливості забезпечити максимальний рівень захисту та їх дезінфекцію, а саме: в коридорах, складських приміщеннях та на рампі для розвантаження харчових продуктів, не відокремлене зберігання зворотних відходів, тари та харчових продуктів, що є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України №771;
- постачання води питної на потужностях у кількості, яка відповідає розміру та типу потужності, не забезпечено в відділ по реалізації рибної продукції відсутнє холодне та гаряче водопостачання, в відділі кулінарних виробів, м`ясної та гастрономічної продукції без холодного та гарячого водопостачання, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України №771;
- на потужності допускається персонал з відсутністю даних щодо протипоказань щодо поводження з харчовими продуктами та проходження у цього оператора ринку навчання з питань гігієни персоналу, що підтверджено відповідними записами оператора ринку, а саме: працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відсутні особові медичні книжки, штатний розпис не представлено, не можливо з`ясувати загальну кількість працюючих, що підлягають проходженню медогляду, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України №771;
- персонал потужностей не проходить періодичне навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів у цього оператора ринку. Періодичність такого навчання не встановлено самим оператором ринку, а саме: не представлено наказ про періодичне проходження гігієнічного навчання, лекції з відміткою про навчання персоналом; не створені умови для дотримання особистої гігієни персоналом, саме: рукомийники в виробничих цехах не забезпечені мильними та дезінфікуючими засобами, одноразовими паперовими рушниками, що є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України №771;
- первинна продукція та всі інгредієнти, які зберігаються на потужностях, не утримуються в умовах, що запобігають їх псуванню та забезпечують захист від забруднення, а саме: не дотримується товарне сусідство при зберіганні харчових продуктів в складських приміщеннях, в морозильних камерах складського приміщення разом зберігаються сири тверді, овочі свіжі та фрукти, харчові продукти, які підлягають поверненню, що є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України №771;
- температурний режим, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів, не дотримується, а саме: відсутні термометри для забезпечення контролю температурного режиму в холодильному обладнанні в м`ясному цеху, морозильній камері та двох холодильниках кулінарного цеху. Не працює холодильна вітрина в відділі реалізації готової рибної продукції. В складських приміщеннях та підсобних приміщеннях рампи, де зберігаються сипучі продукти (ваговий цукор та борошно, чай, кава, приправи та інші продукти) відсутні термометри та психрометри для контролю температурного режиму та відносної вологості повітря. На полицях морозильної камери складського приміщення проводиться зберігання відбракованих та якісних кондитерських виробів, свіжих овочів та фруктів, брудної тари. Морозильна камера в цеху для гарячих страв виявлені овочі в поліетиленовій тарі без маркування та в замороженому стані. В холодильнику для молочної продукції кулінарного цеху продукція (сир кисломолочний маса та сметана) зберігається не герметично без маркування та кінцевої дати споживання, відсутній термометр для контролю температурного режиму. Відсутні дані, щодо дня та дати виготовлення готових страв в гастрономічному відділі виробництва ТОВ «ЕКО», що є порушенням п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону України №771;
- відсутній експлуатаційний дозвіл оператора ринку, що провадить діяльність пов`язану з виробництвом та/або зберіганням харчових продуктів тваринного походження, що є порушенням п. 1 ст. 23 Закону України №771.
Тут і надалі порушення.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області винесено припис про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин від 04.12.2018 №2580/п, яким зобов`язано ТОВ «ЕКО» в строк до 01.11.2019, 01.03.2019, 20.12.2018, надати повідомлення про виконання цього припису (далі - припис).
Також відповідачем 11.11.2019 складено протокол №10-25.27-36/4 про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми (далі - протокол).
Надалі, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за порушення Закону України «Про державний контроль за дотримання законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 18.12.2019, кою накладено штраф у розмірі 125 190,00 грн.
Позивач категорично не погоджується зі спірним рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України визначає Закон України «Про державний контроль за дотримання законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 18.05.2017 №2042-VIII (далі - Закон №2042-VIII).
У відповідності до пунктів 9, 20 частини 1 статті 1 Закону №2042-VIII державний контроль - діяльність компетентного органу, його територіальних органів, державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, помічників державного ветеринарного інспектора та уповноважених осіб, що здійснюється з метою перевірки відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також усунення наслідків невідповідності та притягнення до відповідальності за порушення відповідних вимог. Державний контроль включає також діяльність з перевірки відповідності законодавству про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких продуктів на митну територію України; компетентний орган - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини. Термін «компетентний орган» для іншої країни означає відповідний орган цієї країни, якому надано повноваження щодо організації та здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин;
Законодавство про державний контроль складається з Конституції України, цього Закону, Митного кодексу України, законів України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», Про ветеринарну медицину», Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та інших виданих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 2 Закону №2042-VIII).
Частиною 1 статті 3 Закону №2042-VIII регламентовано, що дія Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють виробництво та/або обіг харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів та/або кормів, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів та/або кормів, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю побічних продуктів тваринного походження, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, з метою їх перевірки на відповідність законодавству про побічні продукти тваринного походження. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють органічне виробництво та/або обіг органічної продукції, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавству у сфері органічного виробництва, обігу та маркування органічної продукції; аудит - систематичне та незалежне вивчення певної дії з метою визначення того, чи відповідає така діяльність та пов`язані з нею результати запланованим заходам і чи такі заходи впроваджені результативно та у спосіб, який дозволяє досягти поставленої мети; система аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках (Hazard Analysis and Critical Control Points - НАССР) - система, яка ідентифікує, оцінює і контролює небезпечні фактори, що є визначальними для безпечності харчових продуктів.
Згідно із частиною 1 статті 4 Закону №2042-VIII до органів виконавчої влади у сфері державного контролю належать: 1) Кабінет Міністрів України; 2) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини; 3) компетентний орган.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №2042-VIII компетентний орган у сфері державного контролю: 1) організовує та здійснює державний контроль, у тому числі на державному кордоні України; 2) розробляє та виконує довгостроковий план державного контролю, щороку звітує Кабінету Міністрів України про стан його виконання; 3) розробляє та виконує план дій за надзвичайних обставин, пов`язаних із харчовими продуктами та/або кормами (далі - план дій за надзвичайних обставин); 4) затверджує щорічний план державного контролю та щорічний план державного моніторингу; 5) забезпечує проведення передзабійного та післязабійного огляду тварин на відповідних потужностях, а також післязабійного огляду тварин, забитих на полюванні; 6) здійснює державний контроль за впровадженням постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР; 7) надає особам, визначеним цим Законом, повноваження щодо здійснення окремих заходів державного контролю, контролює правомірність та ефективність їхньої діяльності, позбавляє таких повноважень за наявності підстав, визначених законодавством, а також веде облік та оприлюднює відомості про уповноважених осіб на офіційному веб-сайті; 8) забезпечує правомірність та ефективність діяльності своїх структурних підрозділів, територіальних органів та їх посадових осіб; 9) встановлює у щорічному плані державного контролю періодичність інспектування, аудиту, відбору зразків та лабораторних досліджень (випробувань) щодо кожної потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів; 10) затверджує в порядку, визначеному законодавством, періодичність документальних перевірок, перевірок відповідності, фізичних перевірок, лабораторних досліджень (випробувань) вантажів, які ввозяться (пересилаються) на митну територію України; 11) залучає у разі необхідності до здійснення державного контролю правоохоронні органи в рамках наданих їм законом повноважень; 12) вживає у межах своїх повноважень заходів для усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, а також для притягнення винних осіб до відповідальності, встановленої законом; 13) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
За правилами частин 2-4 статті 7 Закону №2042-VIII систему компетентного органу складають компетентний орган, його територіальні органи, а також державні установи, підприємства та організації, підпорядковані компетентному органу.
Територіальні органи виконують повноваження компетентного органу в межах відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Керівник компетентного органу покладає виконання повноважень головного державного інспектора та головного державного ветеринарного інспектора на керівника територіального органу або його заступників, за умови їх відповідності вимогам, встановленим цим Законом відповідно до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора.
Керівник компетентного органу виконує повноваження Головного державного інспектора України та Головного державного ветеринарного інспектора України, за умови відповідності його вимогам, встановленим цим Законом відповідно до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора. У разі невідповідності керівника компетентного органу зазначеним вимогам він покладає виконання повноважень Головного державного інспектора України та Головного державного ветеринарного інспектора України на своїх заступників або керівників структурних підрозділів компетентного органу, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора.
Згідно із частиною 1 статті 17 Закону №2042-VIII державний контроль здійснюється за принципами: 1) пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини перед будь-якими іншими інтересами та цілями у сфері господарської діяльності; 2) рівності прав і законних інтересів усіх операторів ринку; 3) гарантування прав та законних інтересів кожного оператора ринку; 4) об`єктивності та неупередженості здійснення державного контролю; 5) законності; 6) відкритості, прозорості, плановості та системності державного контролю; 7) неприпустимості дублювання заходів державного контролю між компетентним органом, його територіальними органами, державними установами, підприємствами та організаціями, підпорядкованими компетентному органу, органами виконавчої влади та уповноваженими особами; 8) презумпції правомірності діяльності оператора ринку, у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або норми одного нормативно-правового акта допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків оператора ринку та/або повноважень компетентного органу, інших осіб, що здійснюють державний контроль; 9) орієнтованості державного контролю на запобігання порушенням законодавства; 10) недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення операторів ринку до відповідальності або застосування примусових заходів; 11) оцінки ризиків та доцільності; 12) дотримання умов міжнародних договорів України.
Заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку, крім аудиту та інших випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю. Аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР, проводиться за умови повідомлення оператора ринку не пізніше ніж за три робочі дні до здійснення такого заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим поштовим відправленням за місцезнаходженням (місцем проживання) оператора ринку, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та/або відправленням електронної пошти на відповідну адресу оператора ринку, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або вручається особисто під розписку керівнику чи представнику оператора ринку (ч. 3 ст. 18 Закону №2042-VIII).
Відповідно до частини 3 статті 19 Закону №2042-VIII аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР, та постійно діючих процедур, розроблених оператором ринку з метою дотримання гігієнічних вимог, повинен передбачати перевірку безперервності та ефективності їх застосування, у тому числі: 1) документації; 2) ведення записів; 3) процесів, що впливають на безпечність харчових продуктів та/або кормів; 4) системи внутрішнього контролю оператора ринку; 5) коригувальних дій, вжитих оператором ринку внаслідок аналізу виявлених невідповідностей; 6) кваліфікації персоналу.
Результати аудиту обов`язково враховуються під час визначення ступеня ризику діяльності оператора ринку (потужності) та періодичності здійснення планових заходів державного контролю.
Одна й та сама особа не має права двічі поспіль здійснювати аудит на одній і тій самій потужності.
Згідно із частиною 1 статті 20 Закону №2042-VIII компетентний орган зобов`язаний забезпечити прозорість заходів, які він здійснює у рамках державного контролю.
Між тим, з метою забезпечення прозорості компетентний орган вживає таких заходів разі виявлення невідповідності або появи обґрунтованої підозри щодо небезпечності харчових продуктів та/або кормів негайно оприлюднює, у тому числі на своєму офіційному веб-сайті, інформацію про вид, назву, передбачувану територію обігу харчових продуктів та/або кормів, які становлять загрозу для здоров`я людини та/або тварини, а також інші відомості, що дають змогу ідентифікувати такі харчові продукти та/або корми та встановити походження, ступінь і характер відповідної загрози. Компетентний орган також оприлюднює інформацію про вжиті та заплановані ним заходи щодо запобігання, зменшення та усунення такого ризику (п. 2 ч. 2 ст. 20 Закону №2042-VIII).
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 №209, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 13.05.2017 за №604/30472 затверджено Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Положення), у відповідності до якого Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.
Головному управлінню підпорядковуються установи та організації, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби та розташовані на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Голова відповідної місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на цей орган завдань.
Повноваження Головного управління поширюються на територію відповідної області, міста Києва.
Відповідно до пунктів 2, 3 Положення Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами міністерств, дорученнями Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, його першого заступника та заступників, наказами Держпродспоживслужби, дорученнями Голови Держпродспоживслужби та його заступників, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.
Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Згідно із підпунктом 13 пункту 4 Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого вживає у межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно із законом; у межах повноважень, передбачених законом, складає протоколи та розглядає справи про порушення законодавства у відповідній сфері; здійснює інші повноваження, визначені законами України.
Відповідно до підпунктів 10, 11, 12, 22 пункту 6 Положення Головне управління має право: здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону; вимагати відповідно до закону від суб`єктів господарювання усунення виявлених порушень; вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно із законом; складати в установлених законом випадках протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення і приймати за результатами розгляду рішення про накладення штрафів та застосування інших санкцій, передбачених законом.
Аналізуючи наведене суд приходить до висновку, що відповідач є суб`єктом владних повноважень, який уповноважений здійснювати аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР, складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідні справи та притягати до відповідальності суб`єктів господарювання шляхом накладення штрафів.
У свою чергу, статтею 66 Закону №2042-VIII регламентовано порядок провадження у справах про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми.
Так, провадження у справах про порушення юридичними особами та фізичними особами - підприємцями цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми здійснюється відповідно до положень цієї статті.
Штраф за порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми може бути накладено протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Протокол про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми (далі - протокол) за результатами здійснення заходів державного контролю мають право складати державні інспектори та державні ветеринарні інспектори.
У протоколі зазначаються: 1) дата і місце його складення; 2) посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; 3) відомості про особу, щодо якої складено протокол (найменування та місцезнаходження юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання фізичної особи - підприємця, адреса відповідної потужності, контактні дані); 4) місце, час вчинення і суть вчиненого порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми; 5) посилання на положення нормативно-правового акта (із зазначенням відповідної статті, пункту, її частини чи абзацу), яке було порушено особою, щодо якої складено протокол; 6) посилання на акт державного контролю та інші докази, якими підтверджується вчинення порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми особою, щодо якої складено протокол; 7) прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання, контактні дані свідків та/або потерпілих та їхні пояснення (за наявності); 8) пояснення особи, щодо якої складено протокол, або її представника чи запис про відмову від надання пояснень; інші відомості, що сприяють всебічному та об`єктивному розгляду і вирішенню справи (за наявності).
Форма протоколу затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини.
Особа, щодо якої складено протокол, або її представник має право викласти у протоколі або на окремому аркуші, що додається до нього, своє пояснення щодо змісту протоколу, засвідчивши їх особистим підписом. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від надання таких пояснень у протоколі робиться відповідний запис. Викладені у протоколі або на окремому аркуші, що додається до нього, пояснення свідків та/або потерпілих засвідчуються їхніми підписами.
Протокол складається у двох примірниках та підписується особою, яка його склала. Один примірник протоколу вручається під розписку особі, щодо якої складено протокол, або її представникові, а другий - зберігається у компетентному органі або його територіальному органі. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від отримання примірника протоколу в ньому робиться відповідний запис, і не пізніше наступного робочого дня після складення протокол надсилається такій особі рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. У разі ненадання особою, щодо якої складено протокол, інформації про її місцезнаходження (місце проживання) протокол надсилається за відповідною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.
Справа про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми (далі - справа) розглядається компетентним органом або його територіальними органами. Від імені зазначених органів розглядати справи мають право головні державні інспектори та головні державні ветеринарні інспектори.
Справа розглядається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання відповідною посадовою особою протоколу та інших матеріалів справи. За письмовим клопотанням особи, щодо якої складено протокол, розгляд справи відкладається, але не більше ніж на десять робочих днів, для подання нею додаткових матеріалів або з інших поважних причин.
Час і місце розгляду справи повідомляються особі, щодо якої складено протокол, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дня її розгляду. Повідомлення про час і місце розгляду справи вручається особі, щодо якої складено протокол, або її представникові під розписку або надсилається їй рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Повідомлення про час і місце розгляду справи, надіслане рекомендованим поштовим відправленням за місцезнаходженням (місцем проживання) особи, щодо якої складено протокол, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.
Справа може бути розглянута за відсутності особи, щодо якої складено протокол, якщо є відомості про її належне повідомлення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Особа, щодо якої складено протокол, має право ознайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, оскаржувати постанову у справі.
Справа не може бути розпочата, а розпочата справа підлягає закриттю у разі: 1) відсутності події або складу порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми; 2) втрати чинності положенням закону, яким встановлено відповідальність за порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми; 3) закінчення визначеного законом строку, протягом якого може бути накладено штраф; 4) наявності за тим самим фактом порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми постанови про накладення штрафу або нескасованої постанови про закриття справи, винесеної щодо тієї самої особи; 5) державної реєстрації припинення у результаті ліквідації юридичної особи, щодо якої складено протокол; 6) смерті фізичної особи - підприємця, щодо якої складено протокол.
За результатами розгляду справи головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення штрафу; 2) про закриття справи.
Постанова у справі має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка винесла постанову; 2) дату і місце розгляду справи; 3) відомості про особу, щодо якої винесено постанову, а також потерпілого (за наявності); 4) опис обставин, встановлених під час розгляду справи, та доказів, що їх підтверджують; 5) посилання на положення законодавства, які були порушені, та/або зазначення підстав для закриття справи; 6) посилання на положення закону, які передбачають відповідальність за правопорушення; 7) прийняте у справі рішення.
Постанова про накладення штрафу має відповідати вимогам до виконавчого документа, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 65 Закону №2042-VIII оператори ринку несуть відповідальність за такі правопорушення, зокрема за порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів або кормів, якщо це створює загрозу для життя та/або здоров`я людини або тварини, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі шести мінімальних заробітних плат.
З матеріалів справи слідує, що позивач вказує на те, що порушення, які описані в протоколі та спірній постанові відрізняються від тих, які встановлені в акті №72580/а та приписів.
У той же час, як пояснив відповідач у протоколі та постанові ним вказано порушення, які безпосередньо становлять загрозу життю і здоров`ю.
Проаналізувавши доводи стороні суд вважає, що наведені розбіжності, на які посилається ТОВ «ЕКО» не може бути самостійною підставою для скасування оскарженого рішення та не свідчить про недопущення ним відповідних порушень. Більше того, суд наголошує, що позивач не заперечував щодо допущення ним порушень, які зафіксовані у приписі та акті, що у тому числі підтверджено обставинами вчинення ним дій щодо виконання вимог припису Головного управління.
В межах даної адміністративної справи суд не оцінює наявність/відсутність порушень як таких, оскільки ТОВ «ЕКО» щодо їх допущення не заперечував.
Що ж стосується посилання позивача на обставини виконання вимог припису, які підстави для не застосування штрафу слід вказати на наступне.
Згідно із пунктом 19 частини 1 статті 65 Закону №2042-VIII оператори ринку несуть відповідальність за такі правопорушення невиконання, несвоєчасне виконання законних вимог (приписів) посадової особи компетентного органу, його територіального органу щодо усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі восьми мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.
Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що невиконання, несвоєчасне виконання законних вимог (приписів) посадової особи компетентного органу, його територіального органу щодо усунення порушень Закону №2042-VIII є відмінним від порушення, за яке на ТОВ «ЕКО» накладено штраф спірною постановою.
Окрім того, суд враховує, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).
Відповідно до частини 11 статті 7 Закону №877-V у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
Між тим, статтею 2 Закону №877-V встановлено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.
Отже, аналізуючи наведене суд приходить до висновку, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи забезпечують дотримання вимог Закону №877-V виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону. У свою чергу, дотримання вимог частини 11 статті 7 Закону №877-V не покладено на Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи.
У зв`язку із наведеним застосуванню до спірних правовідносин положення частини 11 статті 7 Закону №877-V, а всі доводи ТОВ «ЕКО» в цій частині, як підстави для задоволення позовних вимог суд відхиляє.
Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що відповідач при прийняття спірної постанови діяв в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд дійшов до висновку про відповідність спірного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат про які просить позивач.
Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер