Справа № 159/1146/26  Провадження №33/802/306/26 	Головуючий у 1 інстанції:Шишилін О. Г. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань – Зубрицької А.М., особи, яку притягнуто до адміністартивної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кудрицької О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2026 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 656 грн 60 коп судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 лютого 2026 року о 01 год 21 хв, на вул. Варшавській, 3 у м. Ковелі, керуючи транспортним засобом марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маяків синього і червоного кольору та гучномовця не зупинився. Був затримаий, шляхом переслідування на службовому автомобілі на вул. Гриневича, 29 у с. Люблинець чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 -2 КУпАП.
Він же, у вищезазанчений час та місці керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, у встанволеному порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну та необгрунтовану через неповноту з`ясування усіх фактичних обставин даної справи, неналежну оцінку наявним у справі доказам. Стверджує, що суддя безпідставно провів її розгляд у його відсутності, попри подане ним клопотання про надання дозволу для ознайомлення із матеріалами справи та відкладення судового засідання. Заперечує факт керування ним транспортним засобом, тобто його перебування у статусі водія, у зв`язку із чим, вимога поліцейських щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, не була легітимною. Наявність будь-яких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення, або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву у доведеності вини особи. Покликаючись на викладене, просить постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2026 року скасувати. Провадження по справі стосовно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу даного правопорушення. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кудрицької О.Я., доходжу такого висновку.
Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до ст. 268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Змістом матеріалів даної справи установлено, що ОСОБА_1 , при її розгляді 19 березня 2026 року у суді першої інстанції присутній не був. Попередньо, 10 березня 2026 року ним на адресу суду було подано письмове клопотання, у якому він просить надати дозвіл на ознайомлення із матеіралами справи, у тому числі, отримати копії відеозаписів з нагрудних камер поліцейських та з метою забезпечення конституційного права на професійну правничу допомогу, судове засідання відкласти.
Оцнюючи зміст доводів поданої апеляційної скарги, у контексті порушення його права на захист через безпідставний розгляд даної справи у відсутності ОСОБА_1 , звертаю увагу, що на зазначеному клопотанні міститься належний йому допис про те, що із матеріалами справи він ознайомився та копії відеофіксації отримав 11 березня 2026 року (а.с. 25). Відповідно, починаючи з моменту подачі такого клопотання до моменту розгляду даної справи у суді, у нього було більш ніж достатньо часу для залучення захисника. 
Таким чином, розгляд даної справи цілком на законних підставах відбувся у його відсутності, а підстав, як вірно встановив суддя першої інстанції, для її відкладення не було. 
Відповідно, порушення його права на захист, у цьому конкретному випадку, апеляційним судом установлено не було. 
Окремо звертаю увагу, що ОСОБА_1 не обмежений у реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі, права на захист, при розгляді даної справи у апеляційному суді, який фактично здійснюється за правилами розгляду справи у місцевому суді. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так факт вчинення ОСОБА_1 даних адміністративних правопорушень, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, даними рапорту поліцейського, якими установлено факт виявлення транспортного засобу під керуванням першого на проїздній частині під час правового режиму воєнного стану та у період дії комендантської години; у момент увімкнення спеціального сигналу синього та червоного кольорів, у поєднанні із гучномовцем. Водій даного транспортного засобу почав пришвидшувати рух, і після тривалого переслідування, автомобіль зупинився та було виявлено особу, яка попередньо перебувала за його кермом, проте залишила салон автомобіля і намагалась утекти у напрямку лісосмуги, після чого, переслідування продовжилось у пішому порядку. Після того, як поліцейські наздогнали особу чоловічої статі, через виявлені у ході спілкування із ним, ознаки алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, від проходження якого він відмовився. Дана подія фіксувалась на портативні реєстратори поліцейських № 475427 та № 475646. 
Його вина у вчиненому також доводиться змістом протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 598012 та серії ЕПР1 № 597990 від 22 лютого 2026 року, складених стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-1 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, у яких містяться докладні відомості щодо невиконання ним вимоги поліцейських про зупинку транспортного засобу під його керуванням, кервання ним з такими ознаками алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на медичний огляд водія транспортного азсобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, висновком щодо результатів медичного огялду № 92 від 22 лютого 2026 року, у яких продубльовано ознаки такого стану та зафіксовано відмову від проходження, а також відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів камер інспекторів поліцейських які,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належними, допустимими та достатніми доказами його вини.
Довідкою інспектора ВОНС у м. Ковель УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Катерини КАПІТУЛИ від 22 лютого 2026 року, у відповідності до бази даних ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» стверджується факт одержання ОСОБА_1 , 10 квітня 1999 року посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 від 14 грудня 2024 року, що цілком підставно було ураховано суддею при накладенні на нього безальтернативного виду адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. 
Зазначені докази у їх сукупності та взаємозв’язку, цілком обгрунтовано взяті до уваги судом і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
У поданій апеляційній скарзі апелянт, серед іншого, вказує про те, що не є належним суб`єктом відповідальності за вчинення ним адміністартвиних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-1 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки заперечує факт керування транспортним засобом, за обставин місця та часу, зазначених у складених стосовно нього протоколах про адміністартвине правопорушення, тобто його перебування у статусі водія. 
Проте, такі його твердження є безпідставними, суперечать не лише фактичним обставинам вчиненого, а й матеріалам даної справи.
З відеозаписів із нагрудних відеореєстраторів камер інспекторів поліцейських достатньо докладно, чітко та послідовно убачаються обставини вчиненого, які повністю узгоджуються із змістом протоколів про адміністративне правопорушення складених стосовно ОСОБА_1 , якими беззаперечно устанволений факт керування ним транспортним засобом, відтак, і його перебування у статусі водія. Цими відео також зафіксовано факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я. Така його відмова була однозначною та ствердною. Одночасно лікарем йому було роз`яснено наслідки такої відмови, зокрема, зміст п. 2.5 ПДР.
Відтак, волевиявлення ОСОБА_1 , як особи, що перебувала в статусі водія транспортного засобу, спрямоване на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, було добровільним та усвідомленим, тоді як вимога поліцейського про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю наявних у справі належних та допустимих доказів.
Тому, доходжу висновку про законність оскарженої постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2026 року та відсутність підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2026 року стосовно нього - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: