Справа № 304/102/26 Провадження № 1-кп/304/181/2026	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

  	25 лютого 2026 року 	м. Перечин	

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025071130000220 від 03 грудня 2025 року, за обвинуваченням 

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тур`ї Ремети Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою:АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 в ніч з 02 на 03 грудня 2025 року, точного часу не встановлено, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово було продовжено, востаннє 21 жовтня 2025 року Указом Президента України № 4643-ІХ, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадених коштів, перебуваючи у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , з дозволу власника ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за її діяннями ніхто не спостерігає, зайшла до житлової кімнати цього будинку, де з гаманця, який знаходився в кишені куртки, викрала грошові кошти в сумі 3 262 грн, які належали потерпілому ОСОБА_4 , який є інвалідом 2 групи, чим своїми діями спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3 262 грн.
Тим самим  ОСОБА_5 скоїла правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. 
У підготовчому судовому засіданні до суду подана угода про визнання винуватості, укладена 25 лютого 2026 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою  ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням статті 75 КК України. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження та невиконання зазначеної угоди. 
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити зазначену угоду та призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання, при цьому просив на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, про що подав письмову заяву.
Захисник обвинуваченої просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджену в ній міру покарання із застосуванням статті 75 КК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена  ОСОБА_5 у присутності захисника повністю та беззастережно визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, щиро розкаялася, просила суд затвердити укладену угоду, а також призначити узгоджену в ній міру покарання. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно, розуміє надані їй законом права, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди, визначені статтею 473 КПК України, суть пред`явленого обвинувачення і вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. 
Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. 
Судом установлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди її сторони, визначена в межах санкції, за якою кваліфіковано дії обвинуваченої, з урахуванням положень 65, 66, 67 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.
Також судом установлено, що обвинувачена  ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання. Укладення угоди є цілком добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
При призначенні покарання суд ураховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
Суд ураховує дані про особу винної:  ОСОБА_5 за місцем проживання охарактеризована як така, що на території Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області громадський порядок не порушувала, до адміністративної відповідальності не притягалася, скарги та заяви на поведінку ОСОБА_5 до виконкому Тур`є-Реметівської сільської ради не поступали, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, кримінальне правопорушення вчинив вперше.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій  ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю. 
З урахуванням викладеного, суд уважає, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови такої не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Суд уважає можливим застосувати статтю 75 КК України з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання. 
З огляду на викладене, угоду про визнання винуватості слід затвердити.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_8 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 25 лютого 2026 року, укладену між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою  ОСОБА_5 , затвердити. 
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю один рік. 
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_5 такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.
Речовий доказ, а саме грошові кошти в сумі 3 262 (три тисячі двісті шістдесят дві) гривні, які повернуті потерпілому ОСОБА_4 – залишити потерпілому.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

  	Головуюча: 	ОСОБА_1