Справа № 525/1323/25 
Провадження № 2/525/97/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2026 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судового засідання Корж Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
у с т а н о в и в:
ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 17.07.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №75689996, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день ( базова процентна ставка, фіксована).
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за договором виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти в розмірі 3000 грн. на рахунок відповідача.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 9078 грн., з яких: 3000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6078 грн. – сума заборгованості за відсотками. 
21.12.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу №2112, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75689996 від 17.07.2021.
31.03.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі до відповідача у розмірі 9115,25 грн., з яких: 3000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6115, 24 грн. – сума заборгованості за відсотками.
На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості у розмірі 9078 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.
08.12.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 08.01.2026, з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено порядок та строки подання заяв по суті справи (а.с. 62). 
08.01.2026 судом витребувано додаткові докази по справі, відзив на позов ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто відповідачу (а.с. 78-79). У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, з поважних причин.
22.01.2026 на електронну адресу суду та 03.02.2026 засобами поштового зв`язку надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позов, у якому відповідач підтверджує укладення договору позики та отримання грошових коштів у розмірі 3000 грн. При цьому відповідач вважає, що розмір нарахованих відсотків у розмірі 6078 грн. є несправедливим, суперечить принципам розумності та добросовісності, є недоведеним понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів та витрат на правничу допомогу ( а.с. 91-92, 119-120).
28.01.2026 до суду надійшла відповідь на відзив позивача, подана його представником адвокатом Ткаченко Ю.О., у якій позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги , просив їх задовольнити, посилався на те, що відсотки нараховані згідно умов укладеного договору (а.с. 106-107).
У судове засідання 09.03.2026 сторони повторно не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити ( а.с. 2-5, 70, 92, 106-107, 113, 132).
Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі ( а.с. 96, 121).
Ураховуючи, що усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.
Судом установлено, що 17.07.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №75689996 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). За умовами договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти ( надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку позики або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми позики. Сума позики 3000 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99% фіксована, знижена процентна ставка 0,70%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08%, орієнтовна загальна вартість позики 3626,85 грн. (а.с. 6).
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було проведено ідентифікацію позичальника, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 8).
Позикодавцем були виконані свої зобов`язання за договором та перераховані грошові кошти на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000068892/ТНПП від 28.10.2025, копією платіжної інструкції та інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» ( а.с. 9, 7, 102, 103).
21.12.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу №2112, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників (а.с. 22-29). 
Відповідно до реєстру прав вимоги №4 від 21.12.2021 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 9115,25 грн., з яких: 3000 грн. – заборгованість за тілом позики; 6115,25 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами ( а.с. 27 на звороті - 28). 
31.03.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» відступило на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 30-35).
Відповідно до реєстру боржників від 31.03.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №75689996 в сумі 9115,75 грн. (а.с. 35 на звороті - 37). 
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за договором позики №75689996 від 17.07.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 за період з 17.07.2021 по 19.11.2025 становить 9078 грн., з яких: 3000 грн. – заборгованість за тілом позики; 6078 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами ( а.с. 42-44). 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційних телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ураховуючи положення вказаних статей ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 . 
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, суд виходить з наступного.
За умовами укладеного між сторонами Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75689996 від 17.07.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу позику в розмірі 3000 грн. на строк 30 днів з 17.07.2021 з базовою процентною (фіксованою) ставкою 1,99% ( п. 2 Договору). 
Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення.
Із матеріалів справи установлено, що відповідач ОСОБА_1 за укладеним договором отримала грошові кошти у розмірі 3000 грн. Оскільки відповідачем не повернуті отримані кредитні кошти, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
За умовами укладеного кредитного договору грошові кошти надавалися у кредит строком 30 днів зі сплатою відсоткової ставки 1,99% за день. Можливості пролонгації строку користування кредитними коштами умовами укладеного договору не передбачено.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками, з урахуванням здійснених оплат, у розмірі 1540 грн. 80 коп. ( 3000 грн. х 1,99% х 30 днів – 188, 10 грн. ( оплата 16.08.2021) – 62,10 грн. (оплата 25.08.2021) = 1540, 80 грн.).
Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.
Нарахування відсотків після спливу строку користування кредитними коштами є безпідставним.
У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц.
З урахуванням викладено, суд приходить до переконання, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4540 грн. 80 коп., з яких: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1540 грн. 80 коп. - заборгованість за відсотками.
У іншій частині заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу та судового збору суд виходить з наступного.
При звернені до суду ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням ( а.с. 1).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 9078 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 4540,80 грн. (50,02%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1211 грн. 68 коп. (2422,40 х 50,02 % = 121,68 грн.). 
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4500 грн. суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
Відповідно до матеріалів справи, 25.08.2025 між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. був укладений Договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП (а.с. 37 на звороті - 41). Згідно копії витягу з акту №3-ФП від 06.10.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 Адвокатом надані послуги у справі до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 4500 грн., з них: вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/ аналіз судової практики та збір документів/доказів – 500 грн.; судовий супровід в суді першої інстанції: підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом ЄСІТС, в тому числі представництво інтересів Клієнта в суді – 4000 грн. (а.с. 49). Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 15.10.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» сплачено на рахунок адвоката Ткаченко Ю.О. кошти в розмірі 126000 грн. згідно акту №3-ФП приймання наданої правничої допомоги від 06.10.2025 за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 ( а.с. 46 на звороті). 
Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Суд враховує, що дана справа є типовою та малозначною, по даній категорії справ мається стала судова практика, зважаючи на те, що представник позивача участі у судових засіданнях не приймав, з урахуванням часткового задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з конкретних обставин справи, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1700 грн. 
В іншій частині заявлені вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78, 141, 247, 258, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, 
у х в а л и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Договором позики №75689996 ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17 липня 2021 року у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень 80 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 68 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
У іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: 
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346, юридична адреса: вулиця Садова, 31/33, м. Ірпінь, Київська область, 08205;
представники позивача: Гедзь Ольга Віталіївна, адреса: вулиця Садова, 31/33, м. Ірпінь, Київська область, 08205;
адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018 видане Радою адвокатів Полтавської області, адреса: вулиця Мала Житомирська, 6/5, м. Київ, 01001;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя    Я.В. Прасол