Справа №: 148/813/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 березня 2026 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 143650 від 16.03.2026, 15.03.2026 о 22:00 год, по вул. М. Леонтовича, 35, м. Тульчин, біля аптеки «Соціальна» ОСОБА_1 намагався вчинити бійку із неповнолітнім ОСОБА_2 , 2010 року народження, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, бійку не вчиняв та зазначив, що 15.03.2026 біля аптеки «Перша соціальна аптека» він розмовляв зі своєю знайомою, однак, в їх розмову втрутився ОСОБА_2 , який на думку ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, який почав виражатись в його сторону нецензурною лайкою, на що ОСОБА_1 не звертав уваги та попросив ОСОБА_2 відійти від них, на що останній не відреагував та почав провокувати на бійку, а саме штовхав ОСОБА_1 в обличчя, після чого почав наносити останньому удари кулаком в область голови. Через декілька хвилин ОСОБА_2 заспокоївся та викликав працівників поліції. 
Мати ОСОБА_1 – ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що син не вчиняв адміністративного правопорушення, а відносно нього були вчинені хуліганські дії.
Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2), рапорт (а.с. 3), пояснення (а.с. 4, 5), суд встановив наступне.
Статтею 173 КУпАП, передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.
Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Частиною 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
На підставі ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Разом з тим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зібрано достатніх і переконливих доказів наявності його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП; останній вину не визнав; відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , останній зазначив, що 15.03.2026 близько 22:00 год, в кафе «Арка» розпивав вино у кількості 800 мл, після чого, він разом з товаришами гуляли по м. Тульчин, проходячи повз аптеки «Соціальна аптека» в останнього виник конфлікт з ОСОБА_1 , та у подальшому виникла бійка, після якої він викликав працівників поліції, однак, хто розпочав бійку ОСОБА_2 в письмових поясненнях не вказав (а.с. 5); свідки та потерпілий у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначені, які могли б підтвердити або спростувати обставини викладені у протоколі, та будь яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, суду не надано. 
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вину у вчиненні правопорушення не визнав, а наявні у матеріалах справи докази не дають можливості прийти до однозначного висновку про вчинення останньою правопорушення, суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 173, 247, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя: