ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/10085/25  Номер провадження 22-ц/814/1663/26	Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
розглянув в м.Полтаві у порядку письмового провадження без виклику учасників цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шведенка Павла Юрійовича, представника ОСОБА_1 , на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2025 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту ухвали не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, 

у с т а н о в и в :

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2025 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу передано на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва за підсудністю.

В апеляційній скарзі адвокат Шведенко Павло Юрійович, представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що в даній справі підсудність справи слід визначати в порядку ст. 316 ЦПК України і аналогічна практика є у справах № 296/7274/24 та 741/1921/24.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу – без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
У грудні 2025 року адвокат Шведенко П.Ю., представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, просив встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який загинув під час виконання бойового завдання в с.Юнаківка, Сумскої області, Сумського району (свідоцтво прог смерть серія НОМЕР_1 від 20.10.2025) проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, починаючи з вересня 2019 року і до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказувала, що з 2005 по 2019 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, а після його розірвання продовжували проживати разом та перебували у фактичних шлюбних відносинах. 
Після мобілізації ОСОБА_2 вони підтримували відносини, переписувались смс повідомленнями.

Ухвалюючи рішення про передачу справи на розгляд до Солом?янського районного суду м.Києва, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка звернулася до суду в порядку позовного провадження, а не окремого, тому справа має розглядатися з дотриманням загальних правил підсудності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями. 
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Відповідно до статей 293, 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Частиною 2 статті 315 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Позовне провадження — вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Позовній формі захисту властива форма та порядок звернення до суду, однаковий порядок розгляду спору.
Підсудність справ позовного провадження визначена нормами параграфу 3 глави 2 ЦПК України.
Адвокат Шведенко П.Ю., представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом в порядку позовного провадження.
Отже, вирішуючи питання підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд повинен керуватись саме правилами територіальної підсудності (юрисдикції), встановленими ст.26-ст.30 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на судову практику в аналогічних спорах не заслуговує на увагу, оскільки справа №296/7274/24 за заявою ОСОБА1, яка просила встановити факт її постійного проживання із загиблим батьком, була розглянута в порядку окремого провадження, а справа №741/1921/24 розглянута по суті і у межах цього спору Верховний Суд не виклав висновків про можливість альтернативної підсудності таких спорів. 
В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шведенка Павла Юрійовича, представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2026 року

Головуючий суддя О. А.Лобов 

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов