Справа № 199/16430/25
(2/199/1956/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

27.03.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 56756,00 грн.
У підтвердження якого посилається на те, що відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 16 липня 2025 року у справі № 227/1964/23 від 22.10.2022 року, 22.10.2022 року о 16-21 год. ОСОБА_2 , перебуваючи у м. Білицьке Донецької області, більш точна адреса під час досудового розслідування не встановлена, керуючись корисливими мотивами, діючи повторно, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи мобільний телефон з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з № НОМЕР_1 , шляхом підбору випадкової комбінації цифр, зателефонував на мобільний телефон з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та представившись працівником АТ КБ «ПриватБанк», запевнив ОСОБА_1 , що необхідно провести перереєстрації банківських карток.При цьому, в ході розмови, ОСОБА_2 одночасно намагаючись увійти в акаунт додатку «Приват24», прив`язаний до фінансового номеру потерпілої, обравши функцію для зміни паролю, забезпечив надіслання відповідного коду підтвердження від АТ КБ «ПриватБанк», на мобільний телефон потерпілої. З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, того ж дня, о 16 годині 24 хвилин, ОСОБА_2 знов зателефонував з мобільного телефону № НОМЕР_1 на мобільний № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 та, переслідуючи мету подальшої зміни паролю входу в додаток «Приват24» потерпілої, запропонував останній надати надісланий банком код підтвердження. В свою чергу, ОСОБА_1 , будучи введена в оману та не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_2 , на прохання останнього назвала код підтвердження, який надходив з банківської установи АТ КБ «ПриватБанк» на фінансовий номер ОСОБА_1 . Отримавши необхідну інформацію для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, ОСОБА_2 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, керуючись корисливими мотивами, діючи повторно, шляхом використання незаконних операцій з електронно-обчислювальною технікою, ввів дані надані ОСОБА_1 , тим самим увійшовши у додаток «Приват 24» та змінивши логін і пароль, а також фінансовий номер на № +38099-262-52-16, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_1 ,, розпорядившись на власний розсуд, перерахувавши з картки потерпілої № НОМЕР_3 на іншу банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 сорока п`ятьома транзакціями грошові кошти в сумі 13 364 грн. 25 коп., здійснивши поповнення номеру мобільного телефону НОМЕР_5 чотирма транзакціями на загальну суму 2036 грн. 16 коп., перерахувавши 780 грн. на рахунок № НОМЕР_6 , а також оформивши покупки в інтернет-магазині «Комфі» за договорами № 22102233407058 на суму 26999 грн. та № 22102233407111 на суму 5799 грн., перерахувавши грошові кошти в сумах 5399 грн. 80 коп. та 1159 грн. 80 коп. відповідно, в якості перших платежів за вказаними договорами, а решта грошових коштів за ними, була виплачена пізніше самою потерпілою ОСОБА_1 до повного погашення. Крім того, із зазначеної картки потерпілої ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , ОСОБА_2 перерахував грошові кошти сімнадцятьма різними транзакціями на загальну суму 4937 грн. 80 коп. на іншу картку потерпілої ОСОБА_1 № НОМЕР_7 , з якої в подальшому, окрім зазначених грошових коштів, перерахував на іншу банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 кошти потерпілої в сумі 2840 грн. Таким чином, ОСОБА_2 заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_1 , спричинивши останній матеріальні збитки на загальну суму 56 756 грн. 21 коп., якими ОСОБА_2 , розпорядився на власний розсуд.
Вказана майнова шкода, відповідачем позивачу не відшкодована, у зв`язку з чим вона просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 56756,00 грн.
10 грудня 2025 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра було відкрито провадження по справі. 
Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів по даній справі.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22 жовтня 2022 року встановлено зокрема, що 22.10.2022 року о 16-21 год. ОСОБА_2 , перебуваючи у м. Білицьке Донецької області, більш точна адреса під час досудового розслідування не встановлена, керуючись корисливими мотивами, діючи повторно, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи мобільний телефон з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з № НОМЕР_1 , шляхом підбору випадкової комбінації цифр, зателефонував на мобільний телефон з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та представившись працівником АТ КБ «ПриватБанк», запевнив ОСОБА_1 , що необхідно провести перереєстрації банківських карток.При цьому, в ході розмови, ОСОБА_2 одночасно намагаючись увійти в акаунт додатку «Приват24», прив`язаний до фінансового номеру потерпілої, обравши функцію для зміни паролю, забезпечив надіслання відповідного коду підтвердження від АТ КБ «ПриватБанк», на мобільний телефон потерпілої. З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, того ж дня, о 16 годині 24 хвилин, ОСОБА_2 знов зателефонував з мобільного телефону № НОМЕР_1 на мобільний № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 та, переслідуючи мету подальшої зміни паролю входу в додаток «Приват24» потерпілої, запропонував останній надати надісланий банком код підтвердження. В свою чергу, ОСОБА_1 , будучи введена в оману та не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_2 , на прохання останнього назвала код підтвердження, який надходив з банківської установи АТ КБ «ПриватБанк» на фінансовий номер ОСОБА_1 . Отримавши необхідну інформацію для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, ОСОБА_2 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, керуючись корисливими мотивами, діючи повторно, шляхом використання незаконних операцій з електронно-обчислювальною технікою, ввів дані надані ОСОБА_1 , тим самим увійшовши у додаток «Приват 24» та змінивши логін і пароль, а також фінансовий номер на № +38099-262-52-16, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_1 ,, розпорядившись на власний розсуд, перерахувавши з картки потерпілої № НОМЕР_3 на іншу банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 сорока п`ятьома транзакціями грошові кошти в сумі 13 364 грн. 25 коп., здійснивши поповнення номеру мобільного телефону НОМЕР_5 чотирма транзакціями на загальну суму 2036 грн. 16 коп., перерахувавши 780 грн. на рахунок № НОМЕР_6 , а також оформивши покупки в інтернет-магазині «Комфі» за договорами № 22102233407058 на суму 26999 грн. та № 22102233407111 на суму 5799 грн., перерахувавши грошові кошти в сумах 5399 грн. 80 коп. та 1159 грн. 80 коп. відповідно, в якості перших платежів за вказаними договорами, а решта грошових коштів за ними, була виплачена пізніше самою потерпілою ОСОБА_1 до повного погашення. Крім того, із зазначеної картки потерпілої ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , ОСОБА_2 перерахував грошові кошти сімнадцятьма різними транзакціями на загальну суму 4937 грн. 80 коп. на іншу картку потерпілої ОСОБА_1 № НОМЕР_7 , з якої в подальшому, окрім зазначених грошових коштів, перерахував на іншу банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 кошти потерпілої в сумі 2840 грн. Таким чином, ОСОБА_2 заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_1 , спричинивши останній матеріальні збитки на загальну суму 56 756 грн. 21 коп., якими ОСОБА_2 , розпорядився на власний розсуд. Даним вироком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 КК України.
Відповідно до положень ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Правовий аналіз зазначеної норми свідчить, що юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
При цьому особливістю регулювання таких відносин є презумпція винуватості, оскільки обов`язок довести відсутність вини у завданні шкоди покладається саме на особу, яка завдала шкоди або має нести відповідальність за її завдання.
Згідно ст.. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. за №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимога позивача про стягнення майнової шкоди є підставною, законною, обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду, а тому, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 12,13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-266, 273, 280-283 ЦПК України,
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_9 ) матеріальну шкоду в розмірі 56756 (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 21 копійка. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Руденко В.В.