Провадження № 1-кп/679/70/2026
Справа № 679/136/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 ,
за участю секретаря с/з   ОСОБА_2 ,
прокурора   ОСОБА_3 , 
обвинуваченого   ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Рівненського району Рівненської області, громадянина України (має паспорт серії НОМЕР_1 ), який має професійно-технічну освіту, є фізичною особою-підприємцем, неодружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , – у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22.09.2025 у справі № 679/763/25, яка постановою Хмельницького апеляційного суду від 28.10.2025 була залишена без змін , ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Основного Закону України є однією з основних засад судочинства.
Згідно з положеннями ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, у тому числі фізичними особами на всій території України.
Однак ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим із постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22.09.2025, що набрала законної сили 28.10.2025, якою він був позбавлений права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно в порушення ст.ст. 129, 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вчинив дії проти правосуддя, спрямовані на невиконання вказаної постанови суду, тобто ухилився від її виконання та продовжив керувати транспортними засобами за наступних обставин.
Так, 10.01.2026 о 10:53 год. ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Nissan» моделі «X-Trail» із державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись по поблизу будинку № 10 по вул. Лісовій м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, де був зупинений працівниками СРПП Відділення поліції № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та пояснив суду, що 10.01.2026 він поїхав в аптеку через термінову потребу придбати антидепресанти для дружини. Коли він їхав з аптеки, назустріч йому їхала поліція, яка розвернулася, поїхала за ним та зупинила його поблизу будинку № 10 по вул. Лісовій м. Нетішин. Працівники поліції запропонували йому пред`явити посвідчення водія, однак його в нього вилучили у зв`язку з тим, що він був позбавлений права керування транспортними засобами внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. На місце викликали слідчого, а автомобіль забрали на штрафмайданчик. 
Оскільки обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи та у судовому засіданні визнав свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням у повному обсязі, суд за згодою учасників визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які не оспорювалися жодним з учасників судового розгляду з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, показання якого повністю підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому судом було з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, суд переконався у добровільності та істинності його позиції, а також йому було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, на що він погодився.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Винуватість підсудного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена і не оспорюється жодним учасником судового розгляду.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує пом`якшуючі обставини – щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Як особа обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійнив грошовий переказ у якості благодійної допомоги Збройним Силам України в розмірі 2000 грн. Зі змісту досудової доповіді, складеної стосовно обвинуваченого вбачається, що наявні середні ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, при цьому на думку представника органу пробації виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд також з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 570/3743/15-к, відповідно до якого покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Враховуючи ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання і раніше не притягався до кримінальної відповідальності, беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у максимальному розмірі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ухвалою слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.01.2026 було накладено арешт на визнані речовими доказами у справі автомобіль марки «Nissan» моделі «X-Trail» із державним номерним знаком НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) та ключі від нього.
У зв`язку з тим, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала необхідність, суд вважає за доцільне відповідно до ст. 174 КПК України скасувати накладений арешт.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження (в тому числі запобіжні заходи) не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Доля речового доказу підлягає вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України наступним чином: 1) оптичний диск DVD-R із серійним номером CMDR4 7 G – CFMWM03-6865 65GP1401 – залишити в матеріалах кримінального провадження; 2) автомобіль марки «Nissan» моделі «X-Trail» із державним номерним знаком НОМЕР_2 та VIN-кодом НОМЕР_3 та ключі від нього, що передані на зберігання обвинуваченому, – залишити останньому.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 84-86, 91, 94, 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Скасувати арешт майна, накладений за ухвалою слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.01.2026 на визнані речовими доказами у справі автомобіль марки «Nissan» моделі «X-Trail» із державним номерним знаком НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) та ключі від нього.
Речові докази, а саме: 1) оптичний диск DVD-R із серійним номером CMDR4 7 G – CFMWM03-6865 65GP1401 – залишити в матеріалах кримінального провадження; 2) автомобіль марки «Nissan» моделі «X-Trail» із державним номерним знаком НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) та ключі від нього, що передані обвинуваченому ОСОБА_4 , – залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя          ОСОБА_1