П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/9367/25 
Головуючий у 1-й інстанції:Комар П.А. 
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М. 

03 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Моніча Б.С.  Білої Л.М. 
секретар судового засідання: Роїк Т.
представника позивача: Зайцевої Олени Олександрівни
представника відповідача: Дубіцької Тетяни Вікторівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.
23 лютого 2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала, просила суд її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечував. Просив суд відмовити в її задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 року, було отримано інформацію про одержання ОСОБА_1 , доходу на суму 63258,00 доларів США від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020-2022 роки.
22.10.2024 року відповідачем складений письмовий запит до ОСОБА_1 у якому відповідач з посиланням на отриману інформації від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про одержаний дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2020-2022 роки у сумі 63258 доларів США, яким платнику податків пропонувалося надати документи, які підтверджують суми отриманих доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 202-2022 роки, а саме договори, угоди, контракти з суб`єктом господарювання «Fenix International Ltd», банківські документи, що підтверджують отримання коштів за здійснені послуги / реалізацію товару, інші документ, які стосуються зазначеного питання.
Вказаний запит був відправлений рекомендованим листом на адресу місця проживання позивача засобами поштового зв`язку та повернувся неврученим з зазначенням причин: відсутність адресата за вказаною адресою.
07.11.2024 року позивачем було подано заяву відповідачу про бажання отримувати документи через Електронний кабінет платника.
На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 82 ПК України Головним управлінням ДПС у Вінницькій області виданий наказ від 13.12.2024 року №6359к «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 » за період діяльності з 01.01.2020 по 31.12.2022 з метою здійснення контролю своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів отриманих платником податків.
Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.12.2024 року №6359к, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 23.12.2024 року №2135, було направлено засобами поштового зв`язку «Укрпошта» (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) 23.12.2024 року, на податкову адресу ОСОБА_1 .
Поштове відправлення повернуто з відміткою у Довідці «за закінченням встановленого терміну зберігання».
За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Вінницькій області складено акт від 06.02.2025 року №3516/02-32-24-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної планової невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.12.2022», у якому зазначено про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:
- пп. 49.18.4 п. 49.18 ст.49, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 ПКУ, а саме: неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2020 - 2022 роки;
- пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 64, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 та п. 167.1 ст. 167 ПКУ, а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок не декларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на протязі 2020 - 2022 років у cyмі 1904878,10 грн, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 342878,06 грн у т. ч.: за 2020 рік - в сумі 33242,18 грн, за 2021 рік - в сумі 187270,03 грн, за 2022 рік - в сумі 122365,85 грн;
- пп. 1.2, пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору в загальній сумі 28573.17 грн, у т. ч.: за 2020 рік - в сумі 2770,18 грн, за 2021 рік - в сумі 15605,84 грн, за 2022 рік - в сумі 10197,15 грн.
- п. 73.3 ст. 73 ПКУ у результаті ненадання інформації, визначеної в запиті контролюючого органу, та її документального підтвердження, відповідальність за що передбачена п. 121.2 ст. 121 ПКУ.
Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 06.02.2025 року №3516/02-32-24-05/3623308440, відповідно до вимог статті 42 Податкового кодексу України, направлено 10.02.2025 року платнику за останньою відомою податковою адресою рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення та, в подальшому, 18.03.2025 року повернуто поштовим відділенням з поміткою "за закінченням терміну зберігання".
Таким чином, датою вручення акта перевірки, згідно з нормами п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України вважається 18.03.2025 року.
ОСОБА_1 не надано заперечення до акта перевірки від 06.02.2025 року №3516/02-32-24-05/ НОМЕР_1 , в зв`язку з чим Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.04.2025 № 0092332405 на суму 428597,58 грн, від 07.04.2025 №0092352405 на суму 35716,46 грн, від 07.04.2025 №0092322405 на суму 8000 грн, від 07.04.2025 № 0092342405 на суму 1020 грн..
Податкові повідомлення-рішення 08.04.2025 року були надіслані позивачу засобами поштового зв`язку листом із рекомендованими повідомленнями про вручення. Відправлення було повернуто відповідачу 21.04.2025 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулась до суду для їх скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
За статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок листування податкового органу з платниками податків, проведення документальних позапланових невиїзних перевірок та порядок оскарження їх результатів регулюється ПКУ.
Відповідно до пункту 42.4. статті 42 ПКУ платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та є доступним в електронному кабінеті.
Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/ фінансовому агенту (його представнику).
При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.
Платник податків (крім фінансового агента у частині листування з контролюючим органом з питань, визначених статтею 39-3 цього Кодексу) один раз протягом року може надіслати до контролюючого органу через електронний кабінет заяву про відмову отримувати документи через електронний кабінет. Датою завершення листування платника податків через електронний кабінет є дата, зазначена у квитанції про доставку контролюючому органу заяви про відмову отримувати документи через електронний кабінет.
Відповідно до пункту 42.5. статті 42 ПКУ у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.
Відповідно до пункту 75.1.2. статті 75 ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу
Пунктом 78.4. статті 78 ПКУ передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно пункту 79.1. статті 79 ПКУ документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
У пункті 79.2. статті 79 ПКУ передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до пункту 86.7. статті 86 ПКУ у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до пункту 56.1. статті 56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Згідно пункту 56.2. статті 56 ПКУ у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
У пункті 56.3. статті 56 ПКУ скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Подання скарги в електронній формі засобами електронного зв`язку здійснюється платниками податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідно до пункту 56.8. статті 56 ПКУ контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.
Згідно пункту 56.9. вищевказаної статті ПКУ якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як зазначено вище, 07.11.2024 позивачем було подано заяву до відповідача про бажання отримувати документи через Електронний кабінет платника. Вищевказана заява була прийнята відповідачем того ж дня, що підтверджується квитанцією № 2 від 07.11.2024.
07.05.2025 в електронному кабінеті позивача відобразилась інформація про донарахування їй грошових зобов`язань та штрафних санкцій за актом перевірки № 0092322405 від 07.04.2025.
До цього часу позивач, попри подану заяву про бажання отримувати документи в Електронний кабінет, не отримувала в Електронному кабінеті жодних відомостей про призначення/проведення щодо неї перевірки, акту про результати перевірки чи будь-яких рішень відповідача за результатами перевірки.
Тому, для з`ясування питання обставин та підставності донарахування відповідачем грошових зобов`язань та штрафних санкцій позивач звернулась за правничою допомогою до АО «Західна Правозахисна Група».
07.05.2025 Адвокатським об`єднанням направлено відповідачу адвокатський запит щодо отримання інформації про підстави нарахування позивачу грошових зобов`язань з вимогою надати копії документів, на підставі яких здійснено донарахування, та копії документів на підтвердження їх відправлення контролюючим органом платнику податків.
21.05.2025, за результатами розгляду зазначеного запиту, позивачем отримано відповідь за № 26882/6/02-32-24-05-10 від 15.05.2025 з копіями документів (акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи; рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №2310002090798 із відміткою поштового відділення; оскаржуваних податкових повідомлень-рішень; рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №2102800157441 із відміткою поштового відділення.
Колегія суддів звертає увагу, що 22.10.2024 відповідачем було надіслано позивачу запит про надання інформації щодо отримання доходів від іноземного суб`єкта. Вказаний запит був відправлений рекомендованим листом на адресу місця проживання позивача засобами поштового зв`язку та повернувся неврученим з зазначенням причин: відсутність адресата за вказаною адресою.
Копія наказу відповідача від 13.12.2024 № 6359к та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 2135 від 23.12.2024 року були надіслані позивачу не до Електронного кабінету, а звичайною поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: Вінницька обл., Тульчинський р-н, Крижопільська ТГ, с. Куниче, вул. Затишна, буд. 10. Лист повернуто АТ «Укрпошта» відповідачу з поміткою «за закінченням терміну зберігання».
06 лютого 2025 року відповідачем було складено Акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету, за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 фізичної особи ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 » №3516/02-32- 24-05/3623308440 (далі – Акт перевірки, Акт).
Акт перевірки було надіслано позивачу також не через Електронний кабінет, а поштовим зв`язком 10.02.2025, - листом із рекомендованими повідомленнями про вручення та повернуто відповідачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання 18.03.2025.
На підставі вищевказаного Акту відповідачем були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, котрі 08.04.2025 були надіслані позивачу знову ж таки не через Електронний кабінет, а засобами поштового зв`язку листом із рекомендованими повідомленнями про вручення. Відправлення було повернуто відповідачу 21.04.2025 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
Тобто незважаючи на те, що позивачем була подана 07.11.2024 року заява про бажання отримувати документи через Електронний кабінет, відповідач здійснював, починаючи з 13.12.2024 року, листування з позивачем виключно через службу поштового зв`язку.
Вищевказані дії відповідача свідчать про невиконання останнім обов`язку щодо належного повідомлення позивача про проведення перевірки, надсилання матеріалів перевірки та рішень, прийнятих за її результатами.
Колегія суддів наголошує, що відповідно до положень п. 42.4 статті 42 Податкового кодексу України (далі – ПКУ), документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та є доступним в електронному кабінеті.
З урахуванням вищевказаного, відповідачем ні наказ на проведення перевірки, ні акт перевірки, ні рішення позивачу вручені не були в Електронний кабінет.
Рішення, прийняті відповідачем за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, позивач отримала тільки разом із відповіддю на адвокатський запит – 21.05.2025.
Враховуючи, що рішення були отримані 21.05.2025, позивачем було подано 26.05.2025 з дотриманням строків, передбачених пунктом 56.3 статті 56 ПКУ (10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення) до ДПС України скаргу в порядку адміністративного оскарження
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права щодо наслідків подання заяви платника податків про бажання спілкуватись з контролюючим органом через Електронний кабінет, так як податкове законодавство встановлює спеціальний порядок електронного листування між контролюючим органом і платником податків через Електронний кабінет (п.42.4 ст.42 ПКУ).
Якщо платник подав заяву про бажання отримувати документи через Електронний кабінет і ця заява була прийнята контролюючим органом, то листування здійснюється виключно шляхом надсилання документа в Електронний кабінет.
Як було зазначено вище, у матеріалах справи наявна заява позивача від 07.11.2024 про бажання отримувати документи через Електронний кабінет.
Судова колегія вкотре наголошує, що отримання відповідачем цієї заяви підтверджується не лише квитанцією № 2 від 07.11.2024, а й відповіддю на адвокатський запит від 20.06.2025 № 36949/6/02-32-12- 03-13, який знаходиться у матеріалах справи.
Крім того, положення п. 42.4 та п. 42.6 ст. 42 ПКУ чітко передбачають, що платник податків має право обрати спосіб отримання документів (зокрема через Електронний кабінет), і такий вибір зобов`язує контролюючий орган надалі направляти документи саме в обраний спосіб.
Жодна норма ПКУ не ставить чинність такого вибору у залежність від моменту направлення контролюючим органом попередніх документів.
Враховуючи вищенаведені правові норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем протиправно було порушено порядок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки позивачу у передбачений законодавством спосіб не були направлені документи щодо перевірки.
Таким чином податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07.04.2025 № 0092332405 Форма «Р», від 07.04.2025 №0092352405 Форма «ПС», від 07.04.2025 №0092322405 Форма «Р», від 07.04.2025 № 0092342405 Форма «ПС» є протиправними та такими, що винесені всупереч вимогам чинного законодавства.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач обрав спосіб захисту своїх порушених прав шляхом зобов`язання Головне управління ДПС у Вінницькій області виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДПС інформацію про наявність у фізичної особи ОСОБА_1 грошових зобов`язань, штрафних санкцій та пені, сформованих на підставі податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07.04.2025 №0092332405 Форма «Р», від 07.04.2025 №0092352405 Форма «ПС», від 07.04.2025 № 0092322405 Форма «Р», від 07.04.2025 № 0092342405 Форма «ПС», які є скасованими. 
Так, апелянт зазначає, що абзацом 2 п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.
Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.
Таким чином, апелянт вважає, що оскільки, вмотивованого рішення по суті скарги Державною податковою службою України не було надіслано у строк визначений вищевказаними положеннями норм податкового законодавства, тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення вважаються скасованими.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку дії Державної податкової служби України позивачем не оскаржуються. Більше того, ДПС України не є стороною у справі, тому суд апеляційної інстанції не надає оцінку спірним правовідносинам в цій частині.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що статтею 5 КАС України визначено право на звернення до суду та способи судового захисту.
Так, у відповідності до вимог ч.1 вказаної статті кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАСУ)
Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що правильним способом захисту в даному випадку за умови визнання протиправними податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07.04.2025 №0092332405 Форма «Р», від 07.04.2025 №0092352405 Форма «ПС», від 07.04.2025 № 0092322405 Форма «Р», від 07.04.2025 № 0092342405 Форма «ПС» буде їх скасування, що відповідає вимогам ст. 5 КАС України.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07.04.2025 № 0092332405 Форма «Р», від 07.04.2025 №0092352405 Форма «ПС», від 07.04.2025 №0092322405 Форма «Р», від 07.04.2025 № 0092342405 Форма «ПС».
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 03 березня 2026 року 
Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Біла Л.М.