Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року Справа№200/9699/25 

приміщення суду за адресою: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 1.
Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд (з урахуванням уточненого позову):
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників та резервістів відомостей про зняття з розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі закінчення строку про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до частини 9 статті 38 КУпАП;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників та резервістів, а саме: відомості про зняття з розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі закінчення строку про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до частини 9 статті 38 КУпАП.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідачем допущено відносно нього протиправну бездіяльність, чим порушено його права. Також позивачем вказано, що бездіяльність відповідача полягає у не знятті його з розшуку як особи, яка у встановленому порядку не допускав порушень правил військового обліку. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 02.01.2026 прийнято адміністративну справу до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.
Представник відповідача правом подання до суду відзиву на позов скористався. В обґрунтування відливу вказав, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився по повістці, яка була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відправлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням, то звернення до територіального підрозділу поліції було надіслано у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, тобто до поліції автоматично було направлено електронне звернення щодо доставлення порушника законодавства про мобілізацію. На підставі вказаного звернення територіальний орган поліції у разі встановлення такого порушника проводить доставлення його до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де відносно останнього уповноваженою особою складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, керівником ТЦК та СП проводиться розгляд справи про адміністративне правопорушення та виноситься відповідна постанова про накладання або не накладання адміністративного стягнення.
09.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 від позивача надійшла заява від 04.09.2025, яка у відповідності до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» була уважно розглянута. В заяві позивач повідомляв, що просить закрити відносно нього провадження про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строку, передбаченого ч.9 ст.38 КУпАП, винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення та зняти з розшуку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Повідомляє, що згідно облікових даних Державного єдиний реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») з 17.03.2025 позивач є порушником частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», а саме: неявка за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, яка була надіслана 25.02.2025 рекомендованим поштовим відправленням № 0610233994254 військовозобов`язаному ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , для уточнення даних на 07.03.2025 о 09 год. 00 хв. В заяві вказується, що згідно ч.9 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Так як, на думку заявника, це адміністративне правопорушення підпадає під категорію триваючих, і він не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності, тому що сплив трьох місячний строк з моменту його виявлення, тобто з моменту неприбуття по повістці на 07.03.2025. 
Вказує, що дане адміністративне правопорушення є фактовим (разовим) і строк притягнення до адміністративної відповідальності починає спливати з моменту його вчинення. Тобто законодавцем чітко визначено, що згідно ч.9 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Крім того, повідомляє, що станом на теперішній час військовозобов`язаним ОСОБА_1 до сих пір не пройдено медичний огляд ВЛК, на який його було направлено 01.04.2025, тобто позивач продовжує ігнорувати законодавство про оборону, мобілізацію та мобілізаційну підготовку, що може також бути розцінене як непрямим доказом того, що даний військовозобов`язаний умисно проігнорував вищевказаний виклик по повістці до ТЦК.
Таким чином, враховуючи вищевказане, вважає посилання позивача на те, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та визнав його винним за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, не має під собою жодного підґрунтя.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив таке.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
04.09.2025 позивач звернувся із заявою до відповідача, у якій просив закрити провадження про адміністративне правопорушення щодо позивача у зв`язку із закінченням строку на підставі ч.9 ст.38 КУпАП; винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення; зняти з розшуку позивача в АІТС «Оберіг».
Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 14/4362 від 18.09.2025 повідомлено про те, що згідно облікових даних Державного єдиний реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») позивач з 17.03.2025 є порушником частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», а саме: неявка за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, яка була надіслана 25.02.2025 рекомендованим поштовим відправленням № 0610233994254 військовозобов`язаному ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 . для уточнення даних на 07 березня 2025 року о 09 гол. 00 хв.
Вказує, що адміністративне правопорушення є фактовим (разовим) і строк притягнення до адміністративної відповідальності починає спливати з моменту його вчинення. Тобто законодавцем чітко визначено, що згідно ч.9 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до абзацу 16 пункту 79 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560 (далі Порядку), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення. передбачені статтями 210,210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з мстою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 Порядку.
Згідно абзацу третього пункту 56 Порядку Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке мас містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону', мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС. здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, так як військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився по повістці, яка була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, то звернення до територіального підрозділу поліції було надіслано у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, тобто до поліції автоматично було направлено електронне звернення щодо доставлення порушника законодавства про мобілізацію, а саме: Е1646988 від 17.03.2025.
На підставі вказаного звернення територіальний орган поліції у разі встановлення такого порушника доставляє його до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де відносно останнього уповноваженою особою складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, керівником ТЦК та СП проводиться розгляд справи про адміністративне правопорушення та виноситься відповідна постанова про накладання або не накладання адміністративного стягнення відносно правопорушника. Потім до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться дані щодо доставлення (явки) або особистого звернення щодо не оспорювання вказаного порушення такого військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер та дата відповідного протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення, та на підставі чого робиться відмітка про скасування розшук) військовозобов`язаного, який допустив порушення правил військового обліку.
У позовній заяві позивачем вказано, положенням статті 38 КУпАП визначено, що строк притягнення до адміністративної відповідальності за вказаними статтями становить три місяці з дня виявлення правопорушення, тобто строк його притягнення до адміністративної відповідальності сплив.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (із подальшим продовженням такого строку).
Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022 (з наступними змінами) оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно із ч. 8 ст. 2 Закону № 2232-XII виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходження зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
Відповідно до ч. 14 ст. 2 Закону № 2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актам.
Згідно із ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII визначені категорії громадян України щодо військового обов`язку, а саме: допризовники особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно ч. 1 ст. 27 Закону № 2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі.
Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною 2 ст. 33 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема, зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.
Згідно із п. 2 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.
Покладення на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки завдань, не передбачених законодавством, не допускається.
Як встановлено під час розгляду справи, позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд зазначає, що правові підстави та порядок здійснення оповіщення військовозобов`язаних осіб засобами потового зв`язку передбачені п. 34 Порядку проведення призову громадянина військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, відповідно до якого повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
Положеннями п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначено перелік випадків, коли військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщений про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку.
Отже, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Суд наголошує, що обов`язок військовозобов`язаних осіб з`являтись за викликом до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки передбачено, зокрема, абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).
Так, відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Положеннями ст. 22 Закону №3543-XII, зокрема, встановлено обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Згідно із Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, визначені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пунктом 1 яких передбачено, що військовозобов`язані та резервісти, серед іншого, повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно п.3 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Так, положення ст. 210 та ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентують відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно із приписами ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Суд зазначає, що положеннями ч. 1 ст. 27 Закону №3543-ХІІ передбачено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до п.56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі Порядок №1487), за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі.
Згідно із п. 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку; повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.
Зі змісту позовної заяви не встановлено доказів або обґрунтувань стосовно заперечень позивачем обставин неприбуття у визначені у повістці № 2679747 дату та час до ТЦК та СП, що послугувало підставою для направлення 17.03.2025 відповідачем відомостей щодо позивача до територіального органу Національної поліції України, як щодо «особи, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП».
При цьому судом досліджено, що відповідачем відповідно до вимог п.п. 30-1, 30-2, 30-3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ №560 від 14.01.2025 була сформована повістка №2679747 щодо необхідності з`явитися позивачу до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.
Повістка була надіслана на адресу позивача: АДРЕСА_1 , за допомогою Національного оператора поштового зв`язку "Укрпошта", із необхідністю явки у конкретно визначений час - 09:00 год 07.03.2025.
У вказаний у повістці день, - 07.03.2025, позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, жодних документів щодо поважності причин неявки не надав.
Судом встановлено, що рекомендований лист з повісткою повернувся до відповідача із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.
У відповідності до абз. 3 пп. 2 п. 41 вказаного Порядку належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою відповідному ТЦК та СП.
Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що у зв`язку зі спливом встановленого ст. 38 КУпАП строку притягнення його до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, а отже у відповідача виник обов`язок повідомлення Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. При цьому позивачем наголошено, що невиконання такого обов`язку свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.
Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає, що відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
При цьому положеннями п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З аналізу викладених вище норм слід дійти висновку про те, що визначена п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП обставина, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення (закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП), має бути встановлена саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Отже, оскільки у спірних правовідносинах момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП не наступив, то у відповідача не виникло правових підстав для встановлення такої обставини, як закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, та, відповідно, для надіслання Національній поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача, щодо якого надсилалося звернення відповідно до вимог абз. 3 п. 56 Порядку №1487.
Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неповідомлення органів Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП.
Таким чином, суд доводи позивача стосовно порушення його прав відповідачем такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Зеленов