ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

23.02.2026  Справа №905/1291/25  
Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» м.Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Фабрика снеків» м.Покровськ Донецької області
про стягнення 97352,56грн, з яких 35338,69грн основний борг, 32458,34грн - 15% річних, 29528,53грн - інфляційні втрати
без повідомлення (виклику) сторін,

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» м.Київ звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Фабрика снеків» м.Покровськ Донецької області про стягнення 97352,56грн, з яких 35338,69грн основний борг, 32458,34грн - 15% річних, 29528,53грн - інфляційні втрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №б/н від 27.12.2018 про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» з оплати послуг, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за січень 2019 року в розмірі 35338,69грн, що стало підставою для нарахування 15% річних та інфляційних втрат.
На підтвердження вказаних обставин позивачем надані такі документи: договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» №б/н від 27.12.2018 з додатком (комерційна пропозиція №2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» з додатками); звіт АТ «Укрзалізниця» щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальників «останньої надії» за січень 2019 року; акт купівлі-продажу №001117 від 31.01.2019; рахунок №000037691513/29/О01/04046 від 31.02.2019; повідомлення оператора системи про точки комерційного обліку споживачів, постачальника електричної енергії за якими здійснюється постачальником «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» від 20.02.2019, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №01100172948485, претензія-вимога №44/11-000208 від 14.05.2019 з доказами направлення. 
Нормативно свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 525, 526, 610, 625 Цивільного кодексу України.
З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1291/25 визначено суддю Чернову О.В.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1291/25. Справу №905/1291/25 постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідач про відкрите судове провадження повідомлявся шляхом направлення копії ухвали суду від 24.12.2025 на юридичну адресу відповідача, вказану в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поштовий конверт повернувся на адресу суду з причини повернення – «адресат відсутній».
Суд зазначає, що факт не отримання особою кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.
Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси сторін є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Також відповідач повідомлявся шляхом розміщення повідомлення-оголошення на сайті Господарського суду Донецької області.
Таким чином, судом вчинені усі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про відкрите судове провадження.
У встановлений судом строк від сторін клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надходило, відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно з частиною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до розпорядження КМУ від 12.12.2018 №1023-р. ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 06.11.2018 №1344, та з 01.01.2019 до 31.12.2026 виконує функції постачальника «останньої надії».
Відповідно до повідомлення оператора системи розподілу АТ «Укрзалізниця» від 20.02.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Фабрика снеків» віднесений до категорії споживачів, постачання електричної енергії якому здійснюється постачальником «останньої надії» у січні 2019 року.
Таким чином, між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Фабрика снеків», шляхом фактичного споживання електричної енергії, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (договір), відповідно до п.1.1. якого цей договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» є публічним договором приєднання споживача до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (постачальник) споживачу, у разі якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим договором випадках. Цей договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору.
За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція) (п. 2.1. договору).
За п.п. 3.1-3.2 договору постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2. цієї глави.
Постачальник забезпечує гарантоване та безперервне постачання електричної енергії споживачу протягом всього строку постачання у разі: банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; закінчення строку дії ліцензії, призупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; невиконання або неналежного виконання попереднім електропостачальником вимог правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, а на перехідний період - договору між членами оптового ринку електричної енергії України, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; необрання споживачем нового електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; в інших випадках, передбачених ПРРЕЕ.
Згідно з п. 3.7 договору початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення договору між сторонами.
Оплачений споживачем рахунок за спожиту електричну енергію, наданий постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього договору з боку споживача (п. 3.8. договору).
Відповідно до п.5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є додатком до цього договору.
За п. 5.7 договору ціна (тариф) не електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8. договору).
Згідно з п.5.10 договору оплата виставленого постачальником рахунку за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційної веб-сторінки для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів. У разі внесення постачальником в установленому чинним законодавством порядку змін до змісту типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», затвердженого регулятором, сторони погоджуються з такими змінами у цьому договорі (п. п. 13.1., 13.2. договору).
Договір підписано та скріплено печаткою постачальника. 
У якості додатку №1 до договору, споживач приєднався до комерційної пропозиції №2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» та відповідно до умов якої, споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора систем розподілу (передачі) (ОС). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.
Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім постачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів. Якщо споживач протягом 90 календарних днів не укладе відповідний договір про постачання з іншим електропостачальником або договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії, електроживлення його об`єкта (об`єктів) має бути припинено оператором системи за зверненням постачальника.
На виконання умов договору позивач склав акт купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2019 за січень 2019 року в обсязі 11468кВТ*год на суму 35338,69грн.
Також позивач виписав рахунок за спожиту електроенергію №000037691513/29/О01/04046 від 13.02.2019 за січень 2019 року на суму 35338,69грн.
Акт та рахунок позивач направив поштою на поштову адресу відповідача та які були вручені останнім 05.07.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до звіту АТ «Укрзалізниця» щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, обсяг розподіленої електричної енергії за січень 2019 року по точках комерційного обліку споживача складає 11468кВТ*год.
Позивач звертався до відповідача з претензією-вимогою №44/11-000208 від 14.05.2019, однак відповідач відповіді не надав.
Таким чином, розмір заборгованості за січень 2019 року складає 35338,69грн.
Позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань з повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію, звернувся до суду з відповідним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.
Сутність позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язання за спірним договором та застосуванні наслідків порушення зобов`язання у вигляді стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).
Відносини, що виникли між сторонами щодо постачання електричної енергії, регулюються приписами Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, договором та комерційною пропозицією.
Відповідно до частин 1, 2 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Судом встановлено, що відповідно до розпорядження КМУ від 12.12.2018 №1023-р. ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 06.11.2018 №1344, та з 01.01.2019 до 31.12.2026 виконує функції постачальника «останньої надії».
Відповідно до пункту 66 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.
Відповідно до частини 8 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. 
Отже, укладений між сторонами договір №б/н від 27.12.2018 про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» є належною підставою для виникнення у сторін відповідних прав та обов`язків.
Пунктом 2.3.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць.
Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п.4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії).
Судом встановлено, що відповідно до звіту АТ «Укрзалізниця» щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, обсяг розподіленої електричної енергії за січень 2019 року по точках комерційного обліку споживача складає 11468кВТ*год.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач склав акт купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2019 за січень 2019 року в обсязі 11468кВТ*год на суму 35338,69грн.
Обсяги фактичного споживання відповідачем електричної енергії за січень 2019 року підтверджується належними доказами, відповідач не заперечує та не спростовує вказані в акті прийняття-передавання обсяги споживання.
Також позивач виписав рахунок за спожиту електроенергію №000037691513/29/О01/04046 від 13.02.2019 за січень 2019 року на суму 35338,69грн.
Акт та рахунок позивач направив поштою на поштову адресу відповідача та які були вручені останнім 05.07.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Оплата виставленого постачальником рахунку за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційної веб-сторінки для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.10. договору).
Відповідно до умов комерційної пропозиції остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.
Таким чином, строк оплати за спожиту електричну енергію в січні 2019 року є таким, що настав.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписи ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Належних доказів оплати заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 35338,69грн до матеріалів справи не надано, розмір заборгованості відповідачем не спростовується та не заперечується.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивач заявив до стягнення 15% річних у загальному розмірі 32458,34грн, з яких нараховані на борг за зобов`язання січня 2019 року за період прострочення з 13.07.2019 по 26.08.2025, а також інфляційні втрати у загальному розмірі 29528,53грн, що нараховані на борг за зобов`язання січня 2019 року за період прострочення з липня 2019 року по липень 2025 року. 
Контррозрахунки 15% річних та інфляційних втрат відсутні.
Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).
Відповідно до умов комерційної пропозиції Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 15% річних, суд встановив, що розрахунок є арифметично та методологічно правильним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Фабрика снеків» м.Покровськ Донецької області про стягнення 97352,56грн, з яких 35338,69грн - основний борг, 32458,34грн - 15% річних, 29528,53грн - інфляційні втрати, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Фабрика снеків» м.Покровськ Донецької області (ідентифікаційний код 37691513, 85300, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Добропільська, будинок 1) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» м.Київ (ідентифікаційний код 19480600, 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85) 35338,69грн - основний борг, 32458,34грн - 15% річних, 29528,53грн - інфляційні втрати та судовий збір у розмірі 2422,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова 

Рішення складено та підписано 23.02.2026.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.