Справа № 605/570/25
Провадження №3/605/18/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 квітня 2026 року	м.Підгайці	

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Кравчук В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 12.12.1998 Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області, РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, виконує вантажні перевезення, посвідчення водія НОМЕР_3 , освіта середня спеціальна, одружений, на утриманні має маму похилого віку, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , роз`яснивши права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, 

В С Т А Н О В И Л А:

29.12.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області з ВП №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 546393 від 20.12.2025, ОСОБА_1 20 грудня 2025 року о 20 годині 19 хвилин по вул.Міцкевича, 2, в м. Підгайці Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом (автомобіль марки Dacia Logan з д.н.з. НОМЕР_4 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху. За таке правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що 20 грудня 2025 року дійсно керував транспортним засобом в м.Підгайці Тернопільського району Тернопільської області. В автомобілі були також пасажири - знайомі, яких він мав підвезти додому. Особисто він спиртних напоїв того дня не вживав і вже кілька років не вживає взагалі через проблеми зі здоров`ям та медичні протипоказання. Вважає, що був безпідставно зупинений поліцейськими, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Поліцейський автомобіль досить довго їхав за ним, тому в нього склалося враження, що працівники поліції неодмінно хотіли скласти протокол, тож вистежували, коли він припуститься якогось порушення. Але він ПДР знає добре, бо права має з 1982 року і з того часу робота водієм – його основна зайнятість. На даний час він здійснює вантажні перевезення як ФОП. Зрештою, поліція увімкнула проблискові маячки і він зупинився, хоч ніякого порушення не допустив. На неодноразові запитання до працівників поліції, що саме він порушив і яка причина зупинки, поліцейський відповів що його автомобіль «виляв» по дорозі, хоча насправді такого не було. 
Також ОСОБА_1 акцентував, що працівники поліції не оголошували йому ознаки алкогольного сп`яніння, а права та обов`язки були роз`яснені йому після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся та погодився проїхати в медичний заклад м. Тернопіль, однак працівники поліції це проігнорували. 
Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що поліцейські склали на нього постанову за керування транспортним засобом без посвідчення водія, хоча таке посвідчення в нього є і він намагався пред`явити його в застосунку «Дія», але враховуючи похилий вік та відсутність досвіду користування мобільними додатками, з невідомої йому причини не зміг відкрити його в телефоні. Ніколи раніше правил дорожнього руху він не порушував і до адміністративної відповідальності не притягався, має більше 40 років водійського стажу. 
Така поведінка поліцейських, їх непрофесійні дії, які проявилися у порушенні процедури зупинки та складанні протоколу, викликали в нього обурення та негативні емоції. Додатковим тригером було те що він нещодавно похоронив сина, який навчався в академії внутрішніх справ. Усе це в сукупності спричинило його агресивну реакцію в цій ситуації, що він визнає і про що шкодує.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши його доводи в сукупності із матеріалами, наданими в обґрунтування протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 20 грудня 2025 року о 20 годині 19 хвилин по вул. Міцкевича, 2, в м.Підгайці Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом (автомобіль марки Dacia Logan з д.н.з. НОМЕР_4 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Пройти перевірку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, відповідно до п. 2.5 ПДР поліцейський повинен висунути водію вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 

До матеріалів справи крім протоколу долучено:
1) Рапорт старшого інспектора чергового відділу поліції №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Саламона В.С. від 21.12.2025 (арк.спр.2), відповідно до якого під час патрулювання нарядом групи реагування патрульної поліції, було виявлено автомобіль марки Dacia Logan з д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Рапорт не може сприйматися як належний та допустимий доказ, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. 
2)Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. спр. 3).
3) Направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (арк. спр. 4)
4)Диск з відеозаписами (арк.спр.8).

Дослідивши матеріали відеозаписів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що автомобіль марки Dacia Logan з д.н.з. НОМЕР_4 рухається по автодорозі, без видимих порушень ПДР, займає крайню праву смугу руху, при наближенні до припаркованого на його смузі руху невідомого автомобіля, водій дотримується безпечної дистанції, до початку маневру завчасно використовує покажчики повороту, пропускає перешкоду справа та рухається далі. Означеним відеозаписом зафіксовано момент зупинки, в ході якої працівник поліції підійшов до водія зупиненого автомобіля, представився, попередив про відеофіксацію та сказав: «пане водій, що ваша їзда якась така, щось так виляєте по дорозі, може вам погано стало» та попросив пред`явити документи. На неодноразові запитання водія до поліцейського що саме він порушив, працівник поліції спочатку не відповідав, проте згодом звернувся до водія із запитанням «чому він не користується ременем безпеки». Після того як водій запитав поліцейського чи він це бачив і чи причина зупинка пов`язана з непристебнутим ременем, останній сказав «ні, не в тім», при цьому так і не назвавши причину зупинки. 
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право або зобов`язаний зупиняти транспортні засоби.
Відповідно до ч. 3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Згідно з п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З дослідженого відео вбачається, що під час розмови поліцейського з водієм не йшла мова про його зупинку через порушення правил дорожнього руху, поліцейські жодним чином не пояснюють водію про конкретну причину його зупинки, передбачену ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а лише вказують про «виляння» автомобіля, яке не підтверджується переглянутим відеозаписом. 
Матеріали справи не містять обґрунтування причини зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та підтвердження притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ПДР України, що було/могло бути підставою для зупинки автомобіля 20.12.2025 під керуванням ОСОБА_1 . У рапорті інспектора патрульної поліції конкретну причину зупинки також не зазначено. Постановою серії ЕНА №6383093 від 20.12.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідно до якої водій не пред`явив на вимогу працівника поліції реєстраційних документів на транспортний засіб та посвідчення водія, чим порушив п.2.4.а ПДР (арк.спр.5).
Враховуючи, що в матеріалах справи нема підтверджень правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про її безпідставність. Працівниками поліції не було належно та відповідно до законодавства задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.
Відповідно до практики ЄСПЛ та широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.
Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.
У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, працівниками поліції не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України чи будь-яких інших законних підстав, які стали причиною зупинки автомобіля під його керуванням, а тому суд вважає, що складений надалі відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є підставою застосування так званої доктрини плодів отруйного дерева, сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».
Крім того, порядок проходження огляду за допомогою алкотестера до відома водія не доводився, ознаки сп`яніння попередньо не оголошувалися. Вказані обставини порушення порядку огляду на стан сп`яніння також підтверджуються матеріалами досліджених відеозаписів, на яких зафіксована пропозиція огляду особи на стан сп`яніння, при цьому не роз`яснювалося, що «Драгер» є спеціальним технічним засобом для встановлення стану алкогольного сп`яніння, як і не доведено до відома такої особи порядок застосування спеціального технічного засобу та можливість на її вимогу оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, водночас відповідну особу не інформували, що у разі, якщо він не буде згодний з результатами огляду на місці зупинки, то має можливість пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
Також на відео не зафіксовано як складалися та вручалися як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, так і направлення на огляд водія транспортного засобу в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, затвердженої форми (які є в матеріалах справи з відмітками «не проводився, відмовився»), хоча коли вони були заповнені – не відомо. На відеозаписі лише констатовано оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Тож слід вважати вимоги поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння такими, що не ґрунтуються на положеннях закону та виходять за межі їх дискреційних повноважень, оскільки такі дії здійснювалися з порушенням принципу правової визначеності, що є складовою права на захист будь-якої особи.
Аналіз нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку, пункт 6 розділу ІХ Інструкції).
Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, передчасно складати протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.
Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.
І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні.

Таким чином, інспектором поліції при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 було допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Досліджені докази не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, зокрема стосовно обставин вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним стосовно нього протоколом. За таких обставин дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу викликають певні сумніви, що вони могли мати формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності. Надані в рамках даної справи докази не є належними, допустимими та достатніми для визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Тож в світлі встановлених судом обставин водія ОСОБА_1 не можливо притягнути до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Водієві після безпідставної зупинки поліцією було формально запропоновано проходження огляду, після чого складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в рамках фактичних обставин, викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів, наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Беручи до уваги те, що в ході розгляду справи встановлено порушення працівником поліції процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в цій справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за яким провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя:	  	Валентина КРАВЧУК