Справа № 755/1564/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2026 р. м. Київ Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 12026100000000102 від 30.01.2026 року, за обвинуваченням  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, 
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, згідно п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому, у зв`язку із триваючою військовою агресією Російської Федерації проти України, введений в Україні воєнний стан неодноразово продовжено.
Також Указом Президента України від 24.02.2022 року№ 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, оголошено та проводиться загальна мобілізація. У подальшому, у зв`язку із триваючою військовою агресією Російської Федерації проти України, проведення загальної мобілізації неодноразово продовжено, яка триває до теперішнього часу. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, але не пізніше кінця квітня 2025 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел . спрямований на одержання від громадян України неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на невстановлених службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зняття громадян призовного віку з розшуку, постановки їх на військовий облік, оголошення особи тимчасово непридатною або повністю непридатною до військової служби та інших питань, які пов`язані з перебування громадян на військовому обліку.
30.05.2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 18, неподалік закладу «Pesto Cafe», зустрів свого знайомого ОСОБА_6 та ході розмови повідомив йому про те, що він може посприяти у вирішенні будь-яких питань, які пов`язані з перебування громадян на військовому обліку, оскільки має налагоджені зв`язки та відповідні знайомства з керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Далі, 12.06.2025 року ОСОБА_3 у ході розмови з ОСОБА_6 за допомогою месенджера «WhatsApp» дізнався, що особа призовного віку - ОСОБА_7 потребує допомоги у вирішенні питань, пов`язаних із військовим обліком, а саме виключення його з розшуку через порушення ним правил військового обліку. У той же час ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 , що за надання йому неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США, він може вирішити питання про зняття ОСОБА_7 з розшуку та постановити на військовий облік, оскільки має налагоджені зв`язки з керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_3 . У той же день, ОСОБА_6 повідомив зазначену ОСОБА_8 пропозицію безпосередньо ОСОБА_7 
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розуміючи незаконність зазначених умов та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди за вчинення впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягнутими до кримінальної відповідальності, звернулися до правоохоронних органів та почали діяти під їхнім контролем з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_3 .
Далі, ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, на вимогу ОСОБА_3 погодився та 13.06.2025 року о 15:36, за вказівкою останнього, прибув за адресою: м. Київ, Дніпровський район, Броварський проспект, 16, де неподалік супермаркету «NOVUS» зустрівся із ОСОБА_3 , який усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та свідомо передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного незаконного збагачення, тобто діючи з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, обумовлену раніше неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 2000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 13.06.2025 року становило 82 976 гривень 00 копійок, за зняття ОСОБА_7 з розшуку та постановки на військовий облік. Також, у ході зустрічі ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 куди необхідно прибути ОСОБА_7 для зняття його з розшуку та для постановки на військовий облік.
30.06.2025 року ОСОБА_7 , приблизно о 11:35, діючи відповідно до наданих ОСОБА_3 вказівок, прибув за адресою: АДРЕСА_4 , де на нього очікував транспортний засіб з невстановленим досудовим розслідуванням водієм на ім`я ОСОБА_9 , який доставив ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, де на них вже очікував ОСОБА_3 , який повідомив, що ОСОБА_7 необхідно дочекатись невстановленого досудовим рослідуванням військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснить зняття його з розшуку та відразу поставить на військовий облік з подальшою виданою направлення на проходження військово-лікарської комісії.
Також, цього ж дня о 16:00 ОСОБА_3 познайомив ОСОБА_7 з таким військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким виявився ОСОБА_10 , та який отримав від ОСОБА_7 паспорт та ідентифікаційний код з метою внесення даних до систем «Резерв+» та «Оберіг» з метою зняття останнього з розшуку. Однак, у зв`язку з технічними проблемами у системах «Резерв+» та «Оберіг», ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 про те, що сьогодні не вдасться зняти його з розшуку та зазначив на необхідності прибути завтра, на що ОСОБА_7 не погодився та наполягав на вирішенні цього питання у той же день.
У зв`язку з цим, ОСОБА_11 виготовив для себе копії паспортних даних ОСОБА_7 та повідомив, що без присутності ОСОБА_7 здійснить його зняття із військового обліку з подальшим внесенням відомостей до систем «Резерв+» та «Оберіг» та передасть направлення для проходження військово-лікарської комісії через ОСОБА_3 .
01.07.2025 року ОСОБА_3 , використовуючи месенджер «WhatsApp» надіслав ОСОБА_7 зображення направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого ОСОБА_7 для визначення придатності до військової служби та повідомив йому про необхідність оновлення додатку «Резерв+», так як його вже знято з розшуку. Перевіривши додаток «Резерв+» ОСОБА_7 впевнився, що він дійсно більше не перебуває у розшуку.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. 
30 січня 2026 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. 
Сторони узгодили покарання, а саме за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі чотири тисячі вісімсот вісімдесят один неоподаткований мінімум доходів громадян, що складає 82 977 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) грн. 
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. 
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо, зокрема, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. 
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, обвинуваченого та його захисника, які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт та угоду, суд прийшов до наступних висновків. Угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на те, що прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. 
Також суд з`ясував, що прокурор розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.
Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який має молодий вік, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, за власним бажанням звернув заставу на користь управління 1 корпусу Національної гвардії України «АЗОВ» у розмірі 242 240 грн. Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. . Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. 
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України. Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. ст. 314, 368, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2026 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 12026100000000102 від 30.01.2026 року. 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі чотири тисячі вісімсот вісімдесят один неоподаткований мінімум доходів громадян, що становить 82 977 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) гривень в дохід держави. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику. 
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1