ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року	 м. Ужгород	 № 260/7038/25 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" (вул. Костянтинівська, буд. 32, оф. 4, м. Київ, 04071) до Закарпатської митниці Державної митної служби України (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000), про визнання дій протиправними, про визнання протиправним і скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" (далі – позивач, ТОВ «ЮМАКС ХАБ») звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної митної служби України (далі - відповідач), яким просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці Держмитслужби - UA305000/2025/000041/2 від 15.07.2025 - №UA305000/2025/000042/2 від 15.07.2025. - №UA305000/2025/000051/2 від 11.08.2025.
2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Закарпатської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення -№UA305130/2025/000191 від 15.07.2025 -№UA305130/2025/000190 від 15.07.2025. - UA305130/2025/000219 від 11.08.2025.
3. Стягнути із Закарпатської митниці Держмитслужби як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮМАКС ХАБ» за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у розмірі 2619,64 грн., 25020,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та здійсненням перекладу, та витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року вирішено:

« Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" (вул. Костянтинівська, буд. 32, оф. 4, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ 44830589) до Закарпатської митниці Державної митної служби України (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, код ЄДРПОУ 43985560) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити .
2. Визнати протиправним та скасувати:
- рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці Держмитслужби - UA305000/2025/000041/2 від 15.07.2025 року
- рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці Держмитслужби - №UA305000/2025/000042/2 від 15.07.2025 року.
- рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці Держмитслужби - №UA305000/2025/000051/2 від 11.08.2025 року.
3. Визнати протиправною та скасувати:
- картку відмови Закарпатської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення -№UA305130/2025/000191 від 15.07.2025 року;
- картку відмови Закарпатської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення -№UA305130/2025/000190 від 15.07.2025 року.
- картку відмови Закарпатської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - UA305130/2025/000219 від 11.08.2025 року.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці Державної митної служби України (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, код ЄДРПОУ 43985560) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" (вул. Костянтинівська, буд. 32, оф. 4, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ 44830589) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2619,64 грн.».

16 грудня 2026 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, яким просить суд:
- ухвалити додаткове рішення у справі № 260/7038/25 про стягнення з Закарпатської митниці Державної митної служби України (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, код ЄДРПОУ 43985560) витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та здійсненням перекладу в розмірі 25020,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

22 грудня 2025 року винесено ухвалу про виправлення описки.

22 грудня 2025 року  ухвалою ЗОАС прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення та надано сторонам 10 днів для надання пояснень та заперечень

30 грудня 2025 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання, у якому останній просив:
- Зменшити розмір судових витрат понесених на професійну правничу допомогу у справі №260/7038/25. 
- Відмовити в задоволенні клопотання про стягнення з Закарпатської митниці витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і здійсненням перекладу.

Клопотання обгрунтовані тим, що в матеріалах справи міститься договір №2025/07-28-01 про надання правничої допомоги від 28.07.2025 року та Додаток до Договору від 28.07.2025 року, згідно якого зазначено, що гонорар адвоката на надання правничої допомоги складає – 30 000 грн. у суді першої інстанції, незалежно від кількості судових засідань.
Однак, зазначений у Додатку до Договору про надання правничої допомоги від 28.07.2025 року фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу та на підставі якого можливо встановити їх співмірність, обґрунтованість, а також необхідність. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. 
З огляду на вище викладене, вважаємо, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи є необґрунтованою, не пропорційною до предмета спору.
Щодо заявлених адвокатом витрат на проведення експертизи та здійснення перекладу у розмірі 25 020,00 грн., то такі є необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами.
В матеріалах справи міститься Рахунок на оплату №03-1/000854 від 10.07.2025 року – за проведення цінової експертизи контракту в сумі 19 200,00 грн та Акт надання послуг №03-1/000854 від 11.07.2025 р. за проведення цінової експертизи контракту в сумі 19 200,00 грн. Однак ані Рахунок на оплату, ані Акт надання послуг не містять посилання на те, щодо якого саме контракту проводилася експертиза, а тому неможливо встановити чи взагалі відносилася дана експертизу до предмету розгляду в даній справі. Крім того жодних доказів (квитанції, банківського платіжного документу тощо) про те, що позивач оплатив проведення експертизи в сумі 19 200,00 грн. матеріали справи не містять.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, судом враховано наступне.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року (справа №810/1502/18).

Судом встановлено, що на момент вирішення питання про розподіл витрати на правничу допомогу представником позивача надано суду: договір №2025/07-28-01 про надання правової допомоги від 28.07.2025 року; додаток до « договору про надання правової допомоги №2025/07-28-01 від 28.07.2025 року» від 28.07.2025 року; рахунок на оплату №03-1/000854 від 10 липня 2025 року; договір №1=1/26 про надання послуг від 10.07.2025 року; акт надання послуг №03-1/222854 від 11 липня 2025 року, рахунок фактуру №280 від 27.08.2025 року.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, суд вважає, що заявлений до відшкодування їх розмір (30 000,00 грн) є надмірним.
На думку суду, аналіз фактичних обставин справи, збір доказів та узгодження правової позиції не має безпосереднього впливу на результат та входить до процесу складання позовної заяви. Тому, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне зменшити витрати на правничу допомогу до 10000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Щодо витрат пов`язаних з проведенням експертизи та здійсненням перекладу в розмірі 25020,00 грн., то суд зазначає наступне.

Пунктом 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації №814 від 20.08.2019 передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.
Усі документи суду складаються державною мовою. У випадках, передбачених міжнародним договором України, суд складає процесуальний документ мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України, або додає до нього завірений відповідно до законодавства України переклад на таку мову. Іноземною мовою можуть складатися документи суду, які адресуються безпосередньо міжнародній або іноземній організації, підприємству, установі, посадовій особі, іноземному громадянину.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На підтвердження факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи (на залучення перекладача), представник позивача надав суду такі докази:

-рахунок на оплату послуг перекладача №03-1/000854 від 10 липня 2025 року в розмірі 5820,00 грн.
- договір №1=1/26 про надання послуг від 10.07.2025 року; 

-акт надання послуг №03-1/222854 від 11 липня 2025 року, рахунок фактуру №280 від 27.08.2025 року.

Мовою судочинства та діловодства в адміністративних судах є державна мова, а тому подача до суду документів українською мовою є обов`язком позивач.
Ппідготовка позовної заяви для подачі її до суду включає в себе і збір необхідних документів, які б підтверджували позицію позивача.
З матеріалів справи встановлено, що переклад документів, замовлений позивачем для долучення до позовної заяви, є складовою підготовки позовної заяви для подачі її до суду, що включає в себе і збір необхідних документів, які б підтверджували позицію позивача та не підлягає окремому відшкодуванню.
Суд також зазначає, що склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 137 КАС України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі №712/4126/22 від 22 листопада 2023 року щодо стягнення судових витрат, понесених позивачем на проведення експертизи вказала, що системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:
- витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;
- висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;
- у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;
- при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Суд розцінює понесені позивачем витрати на проведення експертизи та залучення перекладача для перекладу письмових доказів на мову судочинства як один із різновидів витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме: витрати пов`язані із проведенням експертизи та залученням перекладача, оскільки такі були понесені для забезпечення повного та всебічного дослідження доказів судом та встановлення фактичних обставин справи.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із залученням перекладача в сумі 25020, 00 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
1. Заяву представника позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та здійсненням перекладу - задовольнити частково.
2. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" ( (вул. Костянтинівська, буд. 32, оф. 4, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ 44830589) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. (десять тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці Державної митної служби України (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, код ЄДРПОУ 43985560).
3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" ( (вул. Костянтинівська, буд. 32, оф. 4, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ 44830589) витрати, пов`язані із з проведенням експертизи та здійсненням перекладу в сумі 25020 грн. (двадцять п`ять тисяч двадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці Державної митної служби України (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, код ЄДРПОУ 43985560).
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом тридцяти днів.
Суддя 	З.Б.Плеханова