Справа №567/1836/25
Провадження №2-др/567/6/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове рішення)

30 березня 2026 року 	м. Острог	

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Назарук В.А. 
при секретарі - Пономаренко Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачки Васильчишиної Катерини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги 

в с т а н о в и в :

ТОВ "Західна агровиробнича компанія" зверталось в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до  ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.
Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 12.03.2026 в позові було відмовлено.
Також судом вирішено питання щодо судового збору. 
17.03.2026 представник відповідачки подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення по даній справі про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн., зазначаючи про те, що у відзиві було зазначено про те, що докази понесених відповідачкою витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі та нею подано договір про надання правничої допомоги, детальний опис наданих послуг, а також платіжні інструкції на оплату наданих послуг.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Оскільки від учасників справи заяв про їх участь в судовому засіданні не надходило, позивачу та відповідачу направлено копію заяви про ухвалення додаткового рішення та доданих матеріалів, то суд не вбачає підстав для виклику в судове засідання учасників справи.
Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі з наступних підстав.
Згідно ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.
Встановлено, що при ухваленні по справі рішення суду від 12.03.2026 судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відзиві на позовну заяву відповідачка зазначила, що докази на підтвердження витрат відповідачки на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до наданих доказів вбачається, що 18.12.2025 між відповідачкою та Адвокатським бюро «Юлії Хмарук» було укладено договір про надання правничої допомоги у справі з приводу позову ТОВ "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.
Згідно п.4.1 зазначеного договору, вартість послуг адвоката по ньому становить 5000 грн.
Зазначений договір містить опис наданих послуг за договором з якого вбачається, що замовнику мали були надані правничі послуги у виді представництва її інтересів під час розгляду справи №567/1836/25.
Згідно детального опису наданих послуг від 17.03.2026 для відповідачки адвокатом Хмарук Ю.. було надано послуги у виді підготовки та подання відзиву на позовну заяву, участь в судових засіданнях 04.02.2026 та 12.03.2026 на загальну суму 5000 грн.
В судовому засіданні встановлено, що послуги за договором від 18.12.2025 адвокатом були надані в повному обсязі. 
23.03.2026 на адресу суду надійшло клопотання позивача про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому відповідач вважає, що необхідно зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 3000 грн, посилаючись на неспівмірність витрат зі складністю справи та кількістю судових засідань.
Згідно положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ч.3 ст.141 ЦПК України відповідно до яких передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат : 1) їх дійсність 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Окрім того, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.
Суд враховує, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із земельним спором.
Даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають з відносин оренди земельної ділянки та є одним з найбільш розповсюджених судових спорів. У спорах такого характеру, за відсутності інших позовних вимог, відсутності протиріч між наявними у справі документами, судова практика є сталою. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час.
Таким чином, для адвоката дана справа є звичайним спором простої складності та не потребувала значного обсягу часу для підготовки відзиву та участі в судових засіданнях, а отже витрати на правничу допомогу не є повністю співмірними зі складністю справи, а відтак повному відшкодуванню не підлягають.
Також вирішення спору було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про розподіл судових витрат і стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.
З огляду на викладене та беручи до уваги наведені законодавчі приписи та встановлені судом обставини справи та досліджені докази, судом не встановлено, що витрати відповідача у заявленому розмірі мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим, як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат у повному обсязі іншою стороною, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог і стягнення з позивача на користь відповідача витрат за надання правничої допомоги у розмірі 4000 грн. 
Керуючись ст.137, 141, 270 ЦПК України 

в и р і ш и в :

ухвалити додаткове рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 4000 грн. витрат на правничу допомогу. 

Додаткове рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повний текст додаткового рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (місцезнаходження: м.Дубно, провул.Центральний, 1 Рівненської області, ЄДРПОУ 41099127),
відповідачка – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -  ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне додаткове рішення складено 03.04.2026.

Суддя Острозького районного суду	Назарук В.А.