Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/6636/25 
Провадження № 2/572/952/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.
при секретарі – МОРОЗ Ю.М.
за участю :
позивачів – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
представника позивачів – ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/6636/25 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ Рівненської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, в якому просять визнати за ними право власності в рівних долях на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті матері – ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В поданій позовній заяві позивачами вказано, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є їх матір`ю.
Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку АДРЕСА_2 .
Вказаний будинок був набутий батьками позивачів під час перебування у шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу від 09 квітня 1969 року.
Відповідно до змісту позовної заяви – батько позивачів, ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті останнього спадкова справа не відкривалась.
За життя ОСОБА_7 уклала заповіт від 29 березня 2023 року, який посвідчено старостою Люхчанського старостинського округу №9 Сарненської міської ради, яким, окрім іншого, заповіла позивачам у рівних долях, вказаний вище житловий будинок.
Після відкриття спадщини внаслідок смерті заповідача, метою оформлення цієї спадщини, позивачі звернулись до нотаріуса.
Однак, нотаріус відповідними постановами від 09 серпня 2025 року та від 16 жовтня 2025 року відмовила ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності заповідача на спірне будинковолодіння.
Отже, з огляду на наведене, позивачі мають певні перешкоди у оформленні спадщини за заповітом, що залишилась після смерті матері, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.
В судовому засіданні позивачі та представник позивачів заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник позивачів дав пояснення відповідно до змісту позовної заяви. 
Представник відповідача – Сарненської міської ради, у судове засідання не з`явився, повідомлений про час проведення судового засідання відповідно до закону.
Представником відповідача суду подано письмову заяву про розгляд справи у відсутності сторони на підставі наданих доказів.
Клопотання представника відповідача про розгляд справи у відсутності сторони судом задоволено.
Інших клопотань сторонами заявлено не було.
Так, правовідносини між сторонами виникли із права на спадкування.
Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.
Відповідно до ст. 328 ЦК України – право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Копія договору купівлі-продажу від 09 квітня 1969 року, доводить, що ОСОБА_8 на підставі вказаного договору набув право власності на будинковолодіння, розташоване у с.Люхча Сарненського району Рівненської області.
Вказані обставини додатково доведені копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15 березня 1989 року, яке доводить право власності ОСОБА_8 на будинковолодіння АДРЕСА_1 .
Надане суду позивачми повідомлення №23-17-383 від 28 серпня 2025 року, доводить, що за даними погосподарської книги №5 (1986-1990 роки) с.Люхча Сарненського району Рівненської області – особовий рахунок № НОМЕР_1 погосподарської книги №5, будинок АДРЕСА_1 , обліковується за ОСОБА_8 .
Із копії технічного паспорту, виготовленого станом на 12 листопада 2025 року, вбачається, що по АДРЕСА_1 , дійсно розташовано будинковолодіння, яке складається із житлового будинку 1968 року забудови, загальною площею 63,9 м2 та господарських будівель.
Наведені вище докази доводять правомірність набуття ОСОБА_8 права власності на спірне будинковолодіння.
Згідно із копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 28 травня 1967 року – цього ж числа був зареєстрований шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про що Люхчанською сільською радою зроблено актовий запис №17.
Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України – майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма міститься у Сімейному кодексі України. Частиною 1 статті 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку.
Крім цього, ОСОБА_7 , яка , відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, якою визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї - належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 23 жовтня 2014 року), оскільки постійно проживала із останнім на час його смерті.
Вказана обставина доводиться повідомленням №23/17-108 від 31 жовтня 2025 року, за підписом в.о.старости Люхчанського старостинського округу №9, відповідно до якого – за даними по господарської книги с.Люхча №15 (2011-2015 роки), особовий рахунок № НОМЕР_4 , ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ; на час його смерті з ним була зареєстрована та проживала дружина – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже, ОСОБА_7 дійсно набула право на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, не оформивши своїх прав. 
Відповідно до ст.1218 ЦК України – до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином, спірне будинковолодіння входить до складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_7 .
Відповідно до ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
За життя ОСОБА_7 зробила заповідальне розпорядження щодо належного їй майна, в тому числі, житлового будинку із надвірними будівлями у АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – в рівних частинах, що доводиться дослідженою судом копією заповіту від 29 березня 2023 року, який посвідчено старостою Люхчанського старостинського округу №9 Сарненської міської ради.
Отже, позивачі по справі є спадкоємцями за заповітом після смерті матері.
Факт відкриття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7 встановлено судом із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 10 грудня 2024 року, відповідно до якого – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Люхча Сарненського району Рівненської області.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України).
Позивачі вказують, що вони реалізували своє право шляхом подання заяв до нотаріуса про прийняття спадщини, що також вбачається безпосередньо із копій постанов завідувача Сарненської державної нотаріальної контори від 09 серпня 2025 року та від 16 жовтня 2025 року, якими відмовлено, відповідно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на 1/2 частину кожного спадкоємця – житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавці на вказане майно. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Таким чином, позивачі належними, допустимими та достатніми доказами довели довела наявність у них права на спадщину за заповітом після смерті матері, а також факт відкриття спадщини внаслідок смерті заповідача. Крім цього, стороною надані докази наявності спадкового майна та належності його на законних підставах спадкодавці.
З огляду на наведене, а також на неможливість оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, суд вважає, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованим, через що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст.328, 1218, 1220, 1222, 1223 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 (жительки АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_5 (жительки АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ Рівненської області (м.Сарни вул.Широка,31 Рівненської області, код ЄДРПОУ 04057770) про визнання права власності в порядку спадкування – задовольниити повністю.
Визнати за ОСОБА_10 , ОСОБА_11 право власності в рівних долях на житловий будинок (1968 року забудови, загальною площею 63,9 м2) з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері – ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: