ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/33771/25
Провадження № 33/820/170/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Бейлика А.Б., потерпілої ОСОБА_2 та її представника – адвоката Сагайдака І.Б., потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою провадження у справі щодо
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оператора «Нова Пошта»,
за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 511173 від 12 листопада 2025 року, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 12 листопада 2025 року о 17 год 20 хв керував транспортним засобом «Renault Clio», номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вулиць Проспект Миру – провул.1-й Мирний, в порушення п.п.2.3 «б», 16.6 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР), повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав переваги в русі транспортному засобу «Land Rover», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. Після зіткнення транспортний засіб «Renault» здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Maxima», номерний знак НОМЕР_3 , який виїжджав на головну дорогу.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року, вказану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Зазначав, що він, як потерпілий у ДТП, не погоджується, та уважав її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на істотні порушення вимог закону та неповне з`ясування обставин справи.
Уважав, що основною причиною зіткнення стало недотримання водієм ОСОБА_1 саме вимог п.2.3 «б» та п.16.6 ПДР, які йому ставилися у вину працівником патрульної поліції.
На його думку, він як потерпілий внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 та особа, яка була очевидцем пригоди і її оформлення, бачила поведінку учасників після ДТП, переконаний у винуватості саме ОСОБА_1 .
За таких обставин, зазначав, що висновок суду першої інстанції про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.
У частині пропуску строку на апеляційне оскарження посилався на те, що він не мав технічної змоги (брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України) слідкувати за перебігом суду, а також не отримував жодних повісток, а тому об`єктивно не міг знати результат розгляду даної справи, а копію вказаної постанови отримав лише 26 січня 2026 року.
У запереченні на вказану апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1  – адвокат Бейлик А.Б. просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року та апеляційну скаргу повернути апелянту. У випадку прийняття судом рішення про поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження та розгляду апеляційної скарги по суті, вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року без змін.
Звертав увагу на те, що як випливає із долученого до матеріалів справи та даних заперечень запису з камери відеоспостереження, ОСОБА_2 було допущено порушення п.8.7.3 (Ґ) та п.8.10 ПДР України. Саме це порушення ПДР фактично і призвело до зіткнення між транспортними засобами.
Посилався на те, що постанова судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року жодним чином не порушує та не впливає на права та інтереси ОСОБА_3 , як потерпілого.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказував, що з огляду на те, що постанова суду від 11 грудня 2025 року не винесена відносно потерпілого ОСОБА_3 та не порушує його права та інтереси, то і право на поновлення строку згідно ст.289 КУпАП він не має, адже таке право забезпечено Законом саме для особи, відносно якої винесена постанова ( ОСОБА_1 та можливо ОСОБА_2 ), які погодилися із даною постановою та не оскаржували її.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши потерпілого ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Сагайдака І.Б., які підтримали апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 , заперечення ОСОБА_1 та його захисника Бейлика А.Б. проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.
Доводи потерпілого ОСОБА_3 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року є мотивованими, відтак, строк на її оскарження був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню апеляційним судом.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За змістом ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 цих вимог закону не дотримався.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України – п.п.1.1.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими – п.п.1.3.
Згідно з п. 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.16.6 ПДР визначено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Доводи потерпілого ОСОБА_3 про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.п.2.3 «б», 16.6 ПДР та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження, а його винуватість у вчиненому правопорушенні підтверджена сукупністю доказів.
Апеляційним судом установлено, що  ОСОБА_1 12 листопада 2025 року о 17 год 20 хв керував транспортним засобом «Renault Clio», номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вулиць Проспект Миру – провул.1-й Мирний. У порушення п.п.2.3 «б», 16.6 ПДР, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав переваги в русі транспортному засобу «Land Rover», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. Після зіткнення транспортний засіб «Renault» здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Maxima», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням потерпілого ОСОБА_3 , який виїжджав на головну дорогу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, серед іншого, підтверджена відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №511173 від 12 листопада 2025 року, схемою місця ДТП від 12 листопада 2025 року з доданими фотознімками.
До протоколу про адміністративне правопорушення також додано письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які узгоджуються з поясненнями, наданими ними під час судового розгляду справи.
У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Стверджував, що Правил дорожнього руху не порушував, розпочав маневр повороту ліворуч на зелений сигнал світлофора, зупинився для надання переваги в русі транспортним засобам, що рухалися назустріч, і лише після того, як загорілося жовте світло світлофора та зупинився транспортний засіб, що рухався назустріч, почав завершувати вказаний маневр. При цьому транспортний засіб «Land Rover» під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в крайній правій смузі зустрічного руху, не зупинився на жовтий заборонений сигнал світлофора, продовжив рух та допустив зіткнення з його автомобілем, який, у свою чергу, розвернуло, та відкинуло на автомобіль «Nissan Maxima» під керуванням ОСОБА_3 , який виїжджав на головну дорогу.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні за аналогічних обставин пояснила, що у вказаний час та місці вона керувала транспортним засобом «Land Rover» та здійснювала рух у середній смузі руху на вулиці Проспект Миру в сторону заводу «ТЕМП». На перехресті вулиць Проспект Миру – провул.1-й Мирний горів зелений сигнал світлофора, тому вона продовжувала рух прямо. Безпосередньо на перехресті перед нею виїхав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Вона почала гальмувати, однак зіткнення уникнути не вдалося. Транспортний засіб «Renault Clio» від удару розвернуло та він зачепив ще один транспортний засіб «Nissan Maxima» під керуванням ОСОБА_3 , що стояв на виїзді з провулку 1-й Мирний. Усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 12 листопада 2025 року близько 17 год 20 хв очікував черги виїхати з прилеглої території з провулку 1-й Мирний на вулицю Проспект Миру, однак відбулося зіткнення його транспортного засобу «Nissan Maxima» з транспортним засобом «Renault Clio» під керуванням ОСОБА_1 , який мав намір повернути з вулиці Проспект Миру на другорядну територію – провулок 1-й Мирний, не переконався у безпеці здійснення вказаного маневру та отримав зіткнення з транспортним засобом «Land Rover» під керуванням ОСОБА_2 .
Місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після пригоди та наявність у них механічних пошкоджень зафіксовано у схемі місця ДТП та відображено на доданих фотознімках.
Із відеозапису події ДТП убачається, що транспортний засіб «Renault Clio» під керуванням ОСОБА_1 проїхав стоп-лінію на зелене світло світлофора, зупинився, пропускав транспортні засоби, що рухаються назустріч. Після того, як загорілось жовте світло світлофора та транспортний засіб, що рухався навпроти у крайній лівій смузі, також зупинився, він розпочав рух, щоб завершити маневр повороту ліворуч. Однак, проїхавши частину дороги паралельно лівій смузі зустрічного руху, на якій зупинився транспортний засіб, що рухався навпроти, в нього в`їхав транспортний засіб «Land Rover» під керуванням ОСОБА_2 , від чого його розвернуло та відкинуло на транспортний засіб «Nissan Maxima» під керуванням ОСОБА_3 , що стояв на виїзді з провулку.
Відомості з відеозапису не повністю підтверджують надані в судових засіданнях пояснення ОСОБА_1 щодо обставин події та частково підтверджують позицію потерпілої ОСОБА_2 щодо проїзду нею цієї ділнки дороги.
Так, ОСОБА_1 при виконанні повороту ліворуч перетнув смугу зустрічного руху та не надав переваги транспортному засобу, що рухався прямо.
Транспортний засіб «Land Rover» під керуванням ОСОБА_2 рухався прямо у своїй смузі руху та не змінював напрямок руху.
Отже, щоб переконатися в безпечності маневру, водій «Renault Clio» ОСОБА_1 повною мірою мав дотриматися вимог ПДР.
Апеляційний суд оцінив сукупність доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, що в свою чергу дає підстави для прийняття відповідного судового рішення.
Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Стосовно доводів щодо порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР, то апеляційний суд зазначає таке.
Пунктом 10.1 ПДР передбачено, що водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися у безпечності маневру та у відсутності перешкод іншим учасникам руху.
ОСОБА_1 відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №511173 від 12 листопада 2025 року не ставиться у вину порушення п.10.1 ПДР.
Однак, дотримання норм вказаного пункту правил повинно неухильно дотримуватися та виконуватися учасниками дорожнього руху.
При цьому суд позбавлений можливості вийти за межі висунутого обвинувачення в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це буде істотно суперечити як національному законодавству, так і прецедентній практиці ЄСПЛ, що є неприпустимим.
Крім того, жодних розрахунків, експертних висновків або технічних доказів можливості безпечної зупинки транспортного засобу «Land Rover» під керуванням ОСОБА_2 не надано та у вказаних матеріалах справи немає.
Відтак, безпосереднє невиконання ОСОБА_1 обов`язку бути уважним та контролювати дорожню обстановку, якщо огляд зустрічної смуги був обмежений, покладало на нього обов`язок утриматися від виконання маневру до моменту забезпечення повної та належної видимості.
Посилання ОСОБА_1 на норми, що регулюють виїзд з перехрестя у зв`язку з завершенням маневру, а саме на п.16.8 ПДР, не підлягає застосуванню, оскільки ДТП відбулася не на перехресті, а в місці розриву розділювальної смуги між протоками протилежного руху і в місці прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.
З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити обставини ДТП, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав уважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він не дотримався вимог п.п.2.3 «б», 16.6 ПДР.
Отже, в діях водія ОСОБА_1 убачається порушення вимог ПДР, бо саме його дії в цій дорожній обстановці перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП.
За належної уваги та дотримання всіх правил дорожнього руху, ОСОБА_1 перед початком виконання маневру повинен був оцінити дорожню обстановку, відповідно відреагувати на її зміну, чого не зробив.
Порушень вимог закону, які би ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, немає.
За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною, підтверджується належними доказами, вони узгоджуються між собою, підстав визнавати їх недопустимими чи недостовірними немає.
Підстави для закриття провадження у справі з наведених в рішенні суду першої інстанції мотивів, а саме у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відсутні.
Посилання ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бейлика А.Б. на недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення спростовується усією сукупністю наданих доказів, які досліджені в суді апеляційної інстанції.
Переконливих доводів, які би свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, матеріали справи не містять, а за такого висновку є всі підстави для визнання його винним у вчиненні ДТП.
Відтак, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_3 : скасування постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року, якою провадження у справі щодо  ОСОБА_1  за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Водночас апеляційний суд зауважує, що суд не вправі самостійно встановлювати винуватість іншого учасника ДТП ( ОСОБА_2 ), відносно якої не складався протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення або визначати преюдиційне значення постанови суду за результатами розгляду щодо іншого учасника ДТП.
Окрім цього, винними в ДТП можуть бути і кілька учасників події.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Згідно з усталеною судовою практикою при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 та 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилалися інші учасники, чи висловлені останніми доводи.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
Однак, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах 3 – 8 цієї статті.
Ураховуючи викладене, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративному правопорушенні.
Станом на момент розгляду справи апеляційним судом строк накладення адміністративного стягнення закінчився (правопорушення вчинено 12 листопада 2025 року), тому адміністративне стягнення за вчинене правопорушення не може бути накладено.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Клопотання потерпілого ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року задовольнити.
Апеляційну скаргу потерпілого  ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року, якою провадження у справі щодо  ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, скасувати.
Прийняти нову постанову, якою  ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького 
апеляційного суду Матущак М.С.