Справа №635/4352/25
Провадження по справі №2-а/635/6/2026

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2026 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Березовської І.В.,
за участі позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Тріска Д.А., 
секретар судового засідання – Бурдюкова В.В.,
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - інспектор відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції 
№ 1 Головного управління Національної поліції у Харківській області Савоскін Сергій 
Сергійович,
відповідач – Головне управління Національної поліції в Харківській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Харківській області Савоскіна Сергія Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі адміністративне правопорушення, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Харківській області Савоскіна С.С., Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4822576 від 26 травня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, та закрити провадження у справі; зобов`язати інспектора відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Харківській області Савоскіна С.С. повернути йому вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 та зобов`язати останнього подати звіт про виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 382 КАС України. 
Позов обґрунтовано тим, що у 2019 році позивача було позбавлено права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами закінчився, а тому на думку останнього його право керування транспортними засобами відновилося. Позивач вказує, що посвідчення водія у нього не вилучалося, а чинним законодавством не передбачено обов`язку проходити додаткову процедуру для відновлення права керування транспортними засобами. Відтак, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а тому постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4822576 від 26 травня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. 
Ухвалою Харківського районного суд Харківської області від 10 червня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишений без руху.
26 червня 2025 року позивачем усунуті недоліки, визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2025 року. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 серпня 2025 року, постановленої без видалення суду до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Національної поліції в Харківській області. 
14 серпня 2025 року представником Головного управління Національної поліції в Харківській області Тріска Д.О. подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Зазначила, що позивач 26 травня 2025 року керував транспортним засобом ВАЗ-2121, номерний знак НОМЕР_2 , будучі особою, яка не мала права керування транспортним засобом. На момент винесення постанови в інформаційній підсистемі Національної поліції відображалася постанова Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року у справі № 635/3950/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. За результатами розгляду обставин правопорушення, на підставі ч.2 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у зв`язку з керуванням транспортним засобом особою, яка не мала права керування таким транспортним засобом. Також представник відповідача Тріска Д.О. зазначила, що після винесення постанови Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року водійське посвідчення у позивача у встановленому порядку вилучено не було. Водночас, після того як суд позбавив особу права керування транспортними засобами, таке право у особи припиняється. Закінчення строку позбавлення права керування не означає автоматичного повернення прав – потрібно пройти спеціальну процедуру, яку встановлює постанова КМУ № 340 від 08 травня 1993 року та наказ МВС № 1452 від 07 листопада 2011 року. Відповідно до п. 20 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та порядку допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ № 340 від 08 травня 1993 року, особи, позбавлені права керування транспортними засобами, після закінчення строку позбавлення права керування для отримання посвідчення водія зобов`язані скласти теоретичний та практичний іспити, а також подати медичну довідку про придатність керувати транспортними засобами. Аналогічні положення містить п. 2.10 Інструкції МВС № 1452 від 07 листопада 2011 року, якою регламентується процедура повернення посвідчення водія після позбавлення права керування транспортними засобами. Відтак, право керування транспортними засобами поновлюється лише після закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами, успішного складання іспитів, подання дійсної медичної довідки, отримання посвідчення водія у сервісному центрі МВС. До виконання цих вимог особа вважається такою, що не має права керування. Оскільки водійське посвідчення у позивача не було вилучено у встановленому законом порядку та до сервісного центру МВС він не звертався, він фактично керував транспортним засобом, не маючи на те жодного законного права, що є прямим порушенням ч.2 ст. 126 КУпАП. Отже, на момент фіксації правопорушення та винесення оскаржуваної постанови поліцейським, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами, і його дії обґрунтовано кваліфіковано за ч.2 ст. 126 КУпАП. Факт порушення позивачем вимог ч.2 ст. 126 КУпАП підтверджується матеріалами справи та відеозаписом. Постанова за ч.2 ст. 126 КУпАП винесена уповноваженою особою в межах повноважень і відповідно до закону. 
19 вересня 2025 року позивач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що про постанову Харківського районного суду від 11 липня 2019 року дізнався лише 26 травня 2025 року від працівника поліції, а копію постанови отримав у суді тільки в червні 2025 року. В тексті зазначеної постанови суду не зазначено про необхідність вилучення у нього посвідчення водія. Позивач зазначає, що не мав умислу порушувати закон, оскільки 26 травня 2025 року керував автомобілем, маючи при собі чинне посвідчення водія відповідної категорії та не знаючи про існування постанови суду. Працівник поліції безпідставно вилучив у нього посвідчення водія, керуючись вимогами ст. 317-1 КУпАП України в редакції 2021 року, яка не може бути застосована до правовідносин, що виникли в 2019 році.
Ухвалою Харківського районного суду від 19 вересня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення доказів.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2025 року, постановленої без видалення суду до нарадчої кімнати, позивачу відмовлено в залученні як третьої особи Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Харківській, Полтавській та Сумських областях.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Крім того, позивач зазначив, що був зупинений працівниками поліції незаконно, оскільки не порушував Правила дорожнього руху України.
Відповідач інспектор відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Харківській області Савоскін С.С. в судовому засіданні 19 грудня 2025 року проти задоволення позову заперечував, посилаючись на правомірність своїх дій, пов`язаних із винесенням постанови у справі про адміністративні правопорушення серії ЕНА № 4822576 від 26 травня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього відповідного штрафу.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області Тріска Д.О. в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. 
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4822576 від 26 травня 2025 року, складеною інспектором відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Савоскіним С.С., 26 травня 2025 року о 15:16 хв. в смт Пісочин Харківського району Харківської області, по вул. Шевченка біля будинка № 94 ОСОБА_1 при повороті з вул. Шевченка на вул. Козацьку в смт Пісочин, не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2.б Правил дорожнього руху України. При перевірці встановлено, що водій постановою Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року був позбавлений права керування транспортними засобами та в подальшому не поновив право керування транспортними засобами. Відтак на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.
Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору, переданого на вирішення суду.
Суд, проаналізувавши фактичні обставини справи, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 2.1 «а» розділу 2 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечує факт керування 26 травня 2025 року транспортним засобом.
Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року у справі № 635/3950/19 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Відповідно до положень статті 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Відтак, постанова Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року у справі № 635/3950/19, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік набрала законної сили 23 липня 2019 року.
Таким чином, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами з 23 липня 2019 року по 23 липня 2020 року.
Відповідно до п. 20 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ № 340 від 08 травня 1993 року в редакції від 26 вересня 2020 року повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП), здійснюється після складання теоретичного і практичного іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.
Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.
Аналогічні правила містяться в чинній редакції п. 20 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ № 340 від 08 травня 1993 року.
Як встановлено судом та не заперечується позивачем, останній після спливу річного терміну позбавлення його права керування транспортними засобами для повернення посвідчення водія не складав теоретичного і практичного іспиту, не проходив обов`язковий позачерговий медичний огляд, як того вимагає п. 20 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ № 340 від 08 травня 1993 року.
Відтак, після спливу річного терміну позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 вважається особою, яка не має права керування транспортними засобами. 
Тобто, станом на дату зупинення працівником поліції транспортного засобу позивача – 26 травня 2025 року, позивач не мав права керувати транспортним засобом ВАЗ2121, номерний знак НОМЕР_2 , що свідчить про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.
Щодо доводів позивача про те, що ним було пред`явлено поліцейському посвідчення водія відповідної категорії, суд зазначає наступне.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Постанова Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року у справі № 635/3950/19 набрала законної сили та є обов`язковою для виконання.
Пунктом 3 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1086 особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
При цьому особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за ст. 130 або/та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складання теоретичного і практичного іспитів.
Відтак, сам по собі факт не вилучення у позивача посвідчення водія не має юридичного значення, оскільки позивач був позбавлений права керування транспортними засобами після набрання законної сили відповідної постанови суду.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4822576 від 26 травня 2025 року прийнята інспектором відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Харківській області Савоскін С.С. на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо доводів позивача, викладених в письмових поясненнях, щодо неправомірної зупинки працівниками поліції його транспортного засобу, то вказанні пояснення не спростовують висновків суду. Крім того, такі дії працівника поліції не є предметом спору у цій справі.
Також суд не приймає доводи позивача щодо неправомірного вилучення посвідчення водія, оскільки згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення посвідчення водія, виготовленого на бланку, що підлягає вилученню, поліцейський складає акт вилучення посвідчення водія (додаток 10) із зазначенням підстав такого вилучення. Акт складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відтак, суд вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП за порушення пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 20, 241-246, 257-263, 286 КАС України, суд, 
У Х В А Л И В :
У задоволенні адміністративного позову  ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Харківській області Савоскіна Сергія Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Березовська