ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/230/26 

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33019, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 27, код ЄДРПОУ 36598008)
до відповідача Релігійної організації "Релігійна громада Церкви християн віри Євангельської "Місто на горі" (незалежна) м. Рівне" (33000, м. Рівне, вул. Дворецька, буд. 5, кв.2, код ЄДРПОУ 42215730)
про стягнення в сумі 47312 грн. 18 коп..
Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі по тексту Позивач, ТОВ "Рівнетеплоенерго", Товариство) звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Релігійної організації "Релігійна громада Церкви християн віри Євангельської "Місто на горі" (незалежна) м. Рівне" (далі по тексту Відповідач Релігійна організація) в якому просить стягнути з останньої основний борг у сумі 41 273 грн. 63 коп., 642,10 грн. заборгованості за абонентське обслуговування, 1427,85 грн. пені, 2725,91 грн. інфляційних втрат, 1242,69 грн. 3% річних. Позовні вимоги мотивує наступним.
Між орендодавцем Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради та орендарем Релігійною організацією «Релігійна громада Церкви християн віри Євангельської «Місто на горі» (незалежна) м. Рівне», код ЄДРПОУ 42215730 (далі - Споживач) був укладений Договір оренди № 2349 від 15.02.2024 року (далі - Договір оренди). Згідно з п.3.6. Договору оренди [...До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання багатоквартирного будинку, в якому знаходиться об`єкт оренди, прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудннкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо). Орендар несе ці витрати а основі окремих договорів, укладених безпосередньо з постачальниками таких послуг та об`єднаннями співвласниками багатоквартирного будинку...]. Відповідно до п.4.1. договору оренди «Інформація про об`єкти оренди - нерухоме майно» [...нежитлове приміщення першого поверху чотирнадцятиповерхового багатоквартирного будинку (приміщення №№ 1-8 згідно з технічним паспортом від 06.08.1993 р., виданим КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації») площею 76,8 кв.м, розташоване за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46...].
Позивач зазначає, що 01.05.2021 року набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (далі - Закон № 1060), яким внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, до статті 13, якими передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону №1060 визначено, що договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Постанова опублікована в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» 2021, N 190 від 01.10.2021 року. Текст типового договору було розміщено на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» http://rivneteploenerqo.com/ 28 вересня 2021 року.
Позивач стверджує, що з набранням чинності постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022, типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів.
Позивач зазначає, що Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №140 від 05.11.2024 р., строком дії з 01.10.2024 р. по 30.09.2025 р. установлено тариф для категорії споживачів «релігійні організації» за послугу з постачання теплової енергії - 5397,04 грн./Гкал (з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №43 від 18.03.2025 р., про внесення змін до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 05.11.2024 №140 «Про встановлення тарифів ТОВ «Рівнетплоенерго» строком дії до 30.09.2025 р. установлено тариф для категорії споживачів «релігійні організації» за послугу з постачання теплової енергії - 5728 ,62 грн./Гкал (з ПДВ). Також розрахунок вартості наданих Товариством послуг здійснюється «Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженою Наказом Мінрегіону №315 від 22.11.2018 р.
Позивач вказує, що нежитлове приміщення яке орендував Відповідач не оснащено індивідуальним лічильником, у зв`язку із чим розрахунок використання теплової енергії відбувається відповідно до р.ІІІ «Методики...». 
Позивач посилається на те, що на виконання умов Договору ТОВ «Рівнетеплоенерго» надало послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення яке орендував Відповідач, згідно договору оренди за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська, буд. 46, споживачем якого є Релігійна організація "Релігійна громада Церкви християн віри Євангельської «Місто на горі» (незалежна) м.Рівне» на підставі Типового індивідуального договору «Про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Договір), за період з листопада 2024 року по березень 2025 року, загальною вартістю послуг постачання теплової енергії у розмірі 41 2 73,63 грн. (сорок одна тисяча двісті сімдесят три грн. 63 коп.).
Проте зазначає, що договірні зобов`язання Відповідачем в повному обсязі не виконані, внаслідок чого за Релігійною організацією «Релігійна громада Церкви християн віри Євангельської «Місто на горі» (незалежна) м.Рівне» обліковується борг за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2024 року по березень 2025 року в сумі 41 273,63 грн. (сорок одна тисяча двісті сімдесят три грн. 63 коп.).
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач надав відзив на позов в якому проти позовних вимог заперечив посилаючись при цьому на те, що Релігійна організація «Релігійна громада Церкви християн віри Євангельської «Місто на горі» (незалежна) м. Рівне» є неналежним відповідачем у даній справі, а Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії не міг бути укладений з даною організацією як договір-приєднання, що Відповідач не є власником спірного майна, не отримував послугу та не вчиняв жодних дій, які б свідчили про приєднання до умов Типового договору. Зазначає, що за таких обставин між сторонами відсутні договірні правовідносини, а Відповідач є неналежним суб`єктом заявлених вимог. Просить суд відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року №2189-VIII (далі по тексту Закон №2189-VIII). Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
01.05.2021 року набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (далі по тексту Закон № 1060), яким внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Статтею 13 Закону №2189-VIII передбачено порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 вказаної статті договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
За приписами ч. 4 цієї ж статті з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
В той же час ч.5 вказаної статті передбачено, що:
- у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання;
- такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Частина п`ята статті 13 в редакції Закону № 1060-IX від 03.12.2020 року.
Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1060 визначено, що договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Постанова опублікована в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» 2021, № 190 від 01.10.2021 року.
Текст типового договору було розміщено на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» http://rivneteploenerqo.com/ 28 вересня 2021 року.
Відтак, з набранням чинності постановою КМУ від 08.09.2021 №1022, типові договори із співвласники багатоквартирного будинку, які не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги вважаються укладеними як публічний договір приєднання.
З матеріалів справи вбачається, що між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, як Орендодавцем та Релігійною організацією «Релігійна громада Церкви християн віри Євангельської «Місто на горі» (незалежна) м. Рівне», як Орендарем був укладений Договір оренди № 2349 від 15.02.2024 року (далі - Договір оренди). Відповідно до п.4.1. розділу I договору оренди об`єкти оренди - нерухоме майно нежитлове приміщення першого поверху чотирнадцятиповерхового багатоквартирного будинку (приміщення №№ 1-8 згідно з технічним паспортом від 06.08.1993 р., виданим КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації») площею 76,8 кв.м, розташоване за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46. 
При цьому судом встановлено, що співвласниками багатоквартирного будинку за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дубенська 46", дата державної реєстрації 12.10.2020, номер запису в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 100608102000015869. Вказані дані підтверджуються Витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на запит суду.
Отже станом на 01.05.2021 року, день набрання чинності Законом України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», яким внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», співвласниками багатоквартирного будинку за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46 вже було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дубенська 46".
В той же час суд зазначає, що ні Позивач, ні Відповідач не надали суду доказів того, що після набрання чинності Законом № 1060-IX від 03.12.2020 року, співвласниками багатоквартирного будинку за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46 прийнято рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг.
Отже, з огляду на вищевказані норми, суд констатує, що публічні договори приєднання до типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії з співвласниками багатоквартирного будинку за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46 вважаються укладеними з 29.10.2021 року, так як протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги (28.09.2021) співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Відповідно до ч. 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.
Як вбачається з позовної заяви Позивач просить суд стягнути з Відповідача вартість комунальних послуг - послуг з постачання теплової енергії, яка постачалася на об`єкт -нежитлове приміщення першого поверху чотирнадцятиповерхового багатоквартирного будинку (приміщення №№ 1-8 згідно з технічним паспортом від 06.08.1993 р., виданим КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації») площею 76,8 кв.м, розташоване за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46, за період з листопада 2024 року по березень 2025 року.
В той же час суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що Відповідач є власником вказаного приміщення і співвласником багатоквартирного будинку і що він був таким станом на 29.10.2021 року. 
З огляду на вищевказане суд доходить висновку, що публічний договір приєднання до типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавцем послуги Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на об`єкт - нежитлове приміщення першого поверху чотирнадцятиповерхового багатоквартирного будинку (приміщення №№ 1-8 згідно з технічним паспортом від 06.08.1993 р., виданим КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації») площею 76,8 кв.м, розташоване за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46, є укладеним з власником вказаного об`єкту (співвласником багатоквартирного будинку) з 29.10.2021 року. 
Матеріали справи не містять доказів того, що вказаний договір приєднання до типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії у період з листопада 2024 року по березень 2025 року був розірваний чи припинений.
З огляду на вищевказане та те, що Релігійна організація "Релігійна громада Церкви християн віри Євангельської "Місто на горі" (незалежна) м. Рівне" не є стороною публічного договору приєднання до типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавцем послуги Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на об`єкт - нежитлове приміщення першого поверху чотирнадцятиповерхового багатоквартирного будинку (приміщення №№ 1-8 згідно з технічним паспортом від 06.08.1993 р., виданим КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації») площею 76,8 кв.м, розташоване за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46, то відповідно у останньої відсутні зобов`язання по оплаті вартості вказаних послуг.
При цьому суд зазначає, що безпідставним є посилання Позивача на те, що п.3.6. Договору оренди зазначено, що до складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна, зокрема комунальних послуг, і що Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених безпосередньо з постачальниками таких послуг та об`єднаннями співвласниками багатоквартирного будинку з огляду на таке.
Частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
В той же час суд зазначає, що порядок укладення договорів з виконавцями відповідної комунальної послуги співвласниками багатоквартирного будинку, які не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, передбачено саме Законом України «Про житлово-комунальні послуги» і надавачі комунальних послуг та їх споживачі зобов`язані дотримуватися вимог вказаного Закону. 
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).
Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевказане, та те, що Позивач не довів належними та допустимими доказами того, що Відповідач є стороною публічного договору приєднання до типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавцем послуги Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на об`єкт - нежитлове приміщення першого поверху чотирнадцятиповерхового багатоквартирного будинку (приміщення №№ 1-8 згідно з технічним паспортом від 06.08.1993 р., виданим КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації») площею 76,8 кв.м, розташоване за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 46, та того, що у останньої наявні зобов`язання по оплаті вартості вказаних послуг, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції покладається на позивача.
Відповідно до ч.5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" у задоволенні позову.
2. Судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.