ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/730/26 Справа № 175/18496/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лютая Г. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Коваль Вікторії Станіславівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2026 року стосовно 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 

за участю:
захисника        Коваль В. С. 
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 27.09.2025 приблизно о 02:23 по трасі М30 990 км, керував т/з Renault Kango д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинення т/з за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер ARВН 0594 зі згоди водія, результат 0,30 проміле, чим водій порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на незаконність та необґрунтованість постанови суду. Зазначає, що в постанові судом не описано, які саме фрагменти на відеозаписі підтверджують правопорушення, скоєне ОСОБА_1 . Запис тривалістю 50 хвилин знятий в невідомому місці, а не на місці зупинки, на ньому не видно номерний знак та марки автомобіля, хто за його кермом та хто взагалі здійснює фіксацію. Свідки не залучалися, а наявний відеозапис не підтверджує факту керування особою транспортного засобу та не може бути допустимим доказом. У протоколі внесено недостовірні відомості щодо роз`яснення прав та обов`язків особи, місце складання протоколу автодороги траса М30 990 км, оскільки останній на місці не складався. Крім того водія не було відсторонено від керування під відеозапис. Отже матеріали не відповідають критеріям належних та допустимих доказів, отримані з грубим порушенням процедурних норм. 
Вказує на упередженість поліцейського, на перших хвилинах відеозапису невідома особа у поліцейській формі не представилася та не повідомила про права ОСОБА_1 зазначає про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП. В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, а протокол та рапорт не можуть бути беззаперечними доказами вини, а відеозапис зроблений з порушенням вимог Закону та Інструкцій.
Крім того, захисник посилається на бойовий імунітет та дії військовослужбовця в умовах крайньої необхідності та можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності на підставі ст. 17, 18 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, весь час перебуває на виконанні бойових завдань, міцних алкогольних напоїв не вживає через неодноразово отримані контузії, які значно погіршили його стан здоров`я. 
Захисник зазначає також, що результат тесту за допомогою приладу Драгер становить 0,3 проміле з урахуванням похибки приладу є необ`єктивним та не є підставою для кваліфікації правопорушення і не може мати наслідком притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з порушенням, з результатом огляду ОСОБА_1 не був згоден, тому всі похідні докази є недопустимими. 
З відеозапису не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, в протоколі теж не зазначені, більш того при перевищенні покажчика приладу на 0,1 від норми з урахуванням допустимої похибки в робочих умовах у покажчиках приладу, присутність запаху алкоголю малоймовірна. Вказане свідчить про його тверезий стан та виключає відповідальність за порушення п. 2.9а ПДР.
ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, однак не було викликано ВСП та огляд на стан сп`яніння мали проводити посадові особи військової служби правопорядку. 
Позиції учасників апеляційного процесу. 
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, що підтвердив його захисник та просив провести апеляційний розгляд за його відсутності.
Захисник в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Мотиви апеляційного суду.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, доходить наступних висновків. 
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.
Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначений позитивний результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,30 проміле, роздруківці до приладу “Драгер” Alcotest 6810, відповідно до якої результат тесту — 0,30 проміле, рапорті інспектора, відеозаписі з нагрудних реєстраторів поліцейських, на якому зафіксовано факт проходження огляду на стан сп`яніння за добровільною згодою водія за допомогою приладу “Драгер” Alcotest 6810, тест якого показав позитивний результат в 0,30 проміле.
Згідно з актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейським проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу ОСОБА_1 у зв`язку з виявленою ознакою - різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд проведено за допомогою технічного засобу «DRAGER» № АRHK-0594, результат якого виявився позитивним 0,30 проміле, з яким погодився ОСОБА_1 , що засвідчив своїм підписом у відповідній графі.
Відповідно до роздруківки технічного засобу «DRAGER ALCOTEST 6810» № АRHK-0594 результат тесту становить 0,30 проміле.
Ключовим та об`єктивним доказом у даній справі є відеозапис з нагрудної камери поліцейських, який долучений до справи та на якому зафіксовані обставини, які підлягають доказуванню у даній категорії справ. 
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
Сторона захисту посилається на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки цей факт не підтверджується відеозаписом, стверджуючи, що відеозапис зроблений не на місці зупинки та на ньому не зафіксований автомобіль.
З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.
З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом та його зупинки на блокпосту, натомість на питання поліцейських повідомив звідки і куди прямує, їде сам на похорони. Йому повідомили про виявлену в нього ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився, результат якого виявився позитивним 0,30 проміле.
При цьому, доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду, оскільки поліцейський не з`ясував згоду водія зі встановленим результатом є неспроможними та спростовуються даним відеозаписом, з якого видно, що за добровільною згодою водій пройшов огляд за допомогою драгеру, після встановлення позитивного результату 0,30 проміле, поліцейський з`ясував чи погоджується ОСОБА_1 з даним результатом, на що останній ствердно погодився, зауважень не зазначав та не заперечував проти складання протоколу про адміністративне правопорушення, власноруч підписав протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек до приладу драгер.
Безпідставними є і доводи захисника про відсутність доказів про порушення ОСОБА_1 ПДР і як наслідок підстав для його зупинки, які спростовуються положеннями пункту 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, відповідно до яких уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.
В даному випадку відповідно до матеріалів справи подія правопорушення мала місце на блок-посту на трасі М-30, 990 км о 02 годині 23 хвилин, а огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в приміщенні блок-посту, де поліцейський і складав адміністративний матеріал після його проведення.
Посилання захисника, що з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю 0,30 проміле не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права є неспроможними, оскільки даний результат 0,30 проміле перебуває поза межами допустимої похибки. 
Неаргументованими є посилання захисника на бойовий імунітет, дії військовослужбовця в умовах крайньої необхідності та можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статей 17, 18 КУпАП. 
Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Захисник не наводить жодних обставин, які змусили ОСОБА_1 діяти в стані крайньої необхідності, а саме керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому відповідні доводи не підлягають задоволенню.
Посилання захисника, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом.
Щодо тверджень захисника про порушення порядку проведення огляду, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем і огляд мав проводитись відповідно до ст. 266-1 КУпАП уповноваженою службовою особою ВСП ЗСУ, то апеляційний суд відхиляє їх як необґрунтовані з огляду на таке.
Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці" від 13.12.2022, № 2839-IX, КУпАП доповнено статтею 266-1 КУпАП. 
Відповідно до частин 2, 3 статті 266 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини даної справи, а саме керування транспортним засобом та перебування ОСОБА_1 поза межами військової частини, останній повідомив, що їде на похорони, дають підстави для однозначного висновку, що останній в день та час описаних у протоколі подій не виконував обов`язки військової служби.
За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці... несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху... зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. 
Крім того, апеляційний суд зауважує, що порядок проведення огляду за ст. 266 та ст.266-1 КУпАП є ідентичним і відрізняється лише суб`єктом його проведення.
Враховуючи вищевикладене, працівниками поліції правильно та у відповідності до статті 266 КУпАП проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою ОСОБА_1 та складено протокол стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За вимогами п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення водієм вимог п. 2.9 а ПДР настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції та письмовими доказами у справі, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.
Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги та захисника в судовому засіданні за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі та положень КУпАП, які захист тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Коваль Вікторії Станіславівни залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          О. П. Піскун