Справа № 756/17948/25
Провадження № 2/756/2294/26

оболонський районний суд міста києва
 
РІШЕННЯ
 
іменем України
 
14 квітня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Пукала А.В.,
за участю
секретаря судового засідання Пегети І.Е.,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача Ральчук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа ОСОБА_2 , про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
 
Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив:
- визнати дії КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» протиправними;
- зобов`язати КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» взяти на абонентський облік та опломбувати засіб обліку теплової енергії ULTRAHEAT T330, заводський номер 72681744, встановлений у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що позивач є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначила, що у жовтні 2024 року звернувся до відповідача із письмовою заявою щодо встановлення лічильника теплової енергії у зазначеній квартирі.
У листопаді 2024 року відповідач надіслав письмову відмову, посилаючись на відсутність технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії при вертикальній системі опалення у багатоквартирному будинку. На думку позивача, така відмова є безпідставною, оскільки підтверджень наявності у будинку виключно вертикальної системи опалення відповідач не надав, а сам будинок обладнаний змішаною системою опалення.
Позивач наголосила, що у будинку наявні квартири, в яких уже встановлено та експлуатується індивідуальний лічильник теплової енергії, що свідчить про фактичну технічну можливість встановлення такого приладу. Позивач також звернув увагу, що ОСББ «Славутич-22» надало згоду на встановлення квартирного лічильника теплової енергії.
Позивач зазначила, що актом технічної можливості встановлення вузла обліку теплової енергії від 13.02.2025 підтверджено, що принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачена технічна можливість встановлення лічильників у приміщеннях будівлі без порушення гідравлічного режиму системи опалення, цим актом також встановлено наявність окремого відгалуження системи опалення для квартири та визначено, що будинок обладнаний змішаною системою теплопостачання, яка не створює технічних перешкод для встановлення і введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії.
У квартирі встановлено теплолічильник типу ULTRAHEAT T330, заводський номер 72681744, який є сертифікованим та придатним до експлуатації, а строк його повірки є чинним до 05.04.2028. На думку позивача, наявність затвердженого робочого проєкту, акта встановлення розподільчого вузла теплової енергії, акта технічної можливості встановлення вузла обліку теплової енергії та придатного до експлуатації теплолічильника унеможливлює відмову відповідача у прийнятті цього вузла на облік.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2025 року відкрито провадження у справі.
Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
08.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив, у якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке.
Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, цей Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 829, і відповідно до п. 6 ним встановлено 4 критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість встановлення окремих вузлів обліку теплової енергії.
Встановлення приладів регулювання та обліку тепла в окремій квартирі багатоповерхового будинку з ознаками вертикальної системи призводить до втручання в систему опалення і, як наслідок, до порушення гідравлічного режиму та теплового балансу будинку в цілому.
Представник відповідача зазначила, що, оскільки подача теплоносія до квартири здійснюється за змішаною системою, на такій системі вузли розподільного обліку не встановлюються.
Вона звернула увагу на те, що Порядок № 829 набрав чинності 24.10.2018, тому його положення та вимоги застосовуються до всіх відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії, починаючи з жовтня 2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до КП «Київтеплоенерго» у жовтні 2024 року з робочим проєктом та додатками до нього щодо погодження, встановлення та прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення квартири.
Підприємство правомірно відмовило в погодженні робочого проєкту та встановленні вузла обліку теплової енергії у квартирі позивача на підставі чинних будівельних норм і нормативних актів, якими не передбачено технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії при вертикальній системі опалення в багатоквартирному будинку з жовтня 2018 року, тобто після набрання чинності Порядком № 829.
Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» відсутні підстави для взяття на абонентський облік вузла розподільного обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги в повному обсязі з мотивів, наведених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.
Представник відповідача Ральчук Н.В. у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
ОСББ «Славутич-22» в листі вих. № 10 від 22.09.2025 зазначило, що позивач має право у порядку, визначеному наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.10.2018 № 270, звернутись до КП «Київтеплоенерго» без отримання згоди від ОСББ. При цьому, ОСББ не заперечуватиме вчиненню відповідних дій у разі дотримання позивачем норм чинного законодавства України у сфері надання комунальних послуг.
Згідно з актом технічної можливості встановлення вузла обліку теплової енергії від 13.02.2025, розробленим ТОВ «ЕЛ ЕНД ДЖИ МІТЕРІНГ», встановлено наявність технічної можливості для встановлення вузла обліку теплової енергії у квартирі позивача, а також зазначено, що багатоквартирний житловий будинок обладнаний змішаною системою теплопостачання, яка не створює технічних перешкод для встановлення та введення в експлуатацію такого вузла обліку.
Суд встановив, що у квартирі позивача встановлено теплолічильник типу ULTRAHEAT T330, заводський номер 72681744, який має сертифікат перевірки типу та є придатним до експлуатації зі строком повірки до 05.04.2028.
За твердженням позивача, у жовтні 2024 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо встановлення лічильника теплової енергії у зазначеній квартирі. У листопаді 2024 року відповідач надіслав письмову відмову, посилаючись на відсутність технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії за вертикальної системи опалення у багатоквартирному будинку. На думку позивача, така відмова є безпідставною, оскільки відповідач не надав підтверджень наявності у будинку виключно вертикальної системи опалення, а сам будинок обладнаний змішаною системою опалення.
Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), у даному випадку послуг з постачання теплової енергії, та фізичною особою (споживачем), урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання».
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.
Стаття 6 Закону України «Про теплопостачання» передбачає, що державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.
Частина перша статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає, що оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.
Згідно із частиною сьомою статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.
У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.
Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.
Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.
Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону прилад - розподілювач теплової енергії - прилад або комплекс обладнання та матеріалів до них, що встановлюється на опалювальному приладі системи опалення будівлі, використовується для визначення частки споживання теплової енергії окремим опалювальним приладом споживача у загальному споживанні відповідно до показань вузла комерційного обліку та відповідає вимогам, визначеним методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства
Згідно з п. 4 Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829, технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається під час обстеження внутрішньобудинкової системи опалення суб`єктом господарювання, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання шляхом встановлення відповідності кожному з критеріїв у форматі так/ні, визначених у пункті 6 цього Порядку, про що складається акт обстеження у довільній формі, у якому зазначається висновок за результатами обстеження, прізвище, ім`я, по батькові виконавця обстеження. Якщо у висновку зазначено, що технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії відсутня, зазначається критерій з переліку згідно з пунктом 6 цього Порядку, якому не відповідає внутрішньобудинкова система опалення, а також можуть зазначатися заходи, здійснення яких дозволить встановити вузли розподільного обліку.
Згідно з п. 6 Порядку технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям:
- окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності);
- принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі;
- під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб;
- можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.
Пункт 3 Порядку передбачає, що розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.
Замовником обстеження внутрішньобудинкової системи опалення є власник (співвласником будівлі або власник (співвласник) окремих приміщень у будівні (п. 5 Порядку).
Таким чином, для визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку здійснюється обстеження внутрішньобудинкової системи опалення усього будинку, а виконавець такого обстеження повинен відповідати встановленим вимогам.
Отже, прилад-розподілювач встановлюються на кожен прилад опалення у квартирі та визначає частку його споживання. В свою чергу вузол розподільного обліку визначає обсяг спожитих Гкал окремою квартирою.
Відповідно до ст. 1, 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок це житловий будинок, в якому розташовано гри чи більше квартири, а їх власники є співвласниками спільного майна такого будинку, до якого віднесено й внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку.
Згідно зі статтями 382, 383 Цивільного кодексу України, власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і заміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Згідно з листом роз`ясненням Міністерства розвитку громад та територій в розділі «Листи роз`яснення з актуальних питань» від 08.01.2019 вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються, оскільки призводить до втручання в систему опалення.
Отже, вказаними норми законодавства, визначено критерії відповідності внутрішньобудинкової системи вимогам, за яких можливе встановлення вузлів розподільного обліку. При цьому оцінка цих критеріїв покладено спеціального суб`єкта - суб`єктом господарювання, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів (п. 4 Порядку).
На підтвердження своїх вимог позивачем надано Акт технічної можливості встановлення ВОТЕ від 13.02.2025, складений ТОВ «Ел Енд Джи Мітерінг».
Разом з тим, як вбачається з додатків до Акту, строк дії ліцензії ТОВ «Ел Енд Джи Мітерінг» сплив 21.09.2020. Як вбачається з відомостей, розміщених на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, строк дії ліцензії ТОВ «Ел Енд Джи Мітерінг» не продовжувався.
Таким чином, відсутні підстави для врахування вказаного акту, оскільки він суперечить вимогам п. 4 Порядку, зокрема, складений суб`єктом господарювання, який не має відповідної ліцензії.
За таких обставин, суд констатує, що позивач не довів наявність підстав для встановлення вузлів розподільного обліку, а наведені відповідачем доводи щодо технічної неможливості такого встановлення є обґрунтованими та переконливими.
За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
 
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа ОСОБА_2 , про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», ЄДРПОУ 40538421, адреса: 01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5.
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя         Андрій ПУКАЛО