Справа № 215/5047/25 
2-а/215/8/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Кривий Ріг
Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді - Лиходєдова А.В., 
за участю секретаря судового засідання – Маняхіної А.О.,

згідно з вимогами порядку 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження: 03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, буд. 31, ЄДРПОУ 3496981) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 червня 2025 року через поштове відділення АТ «Укрпошта» отримав постанову серії 2КІ № 0000426696 від 27 травня 2025 року, винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Максимовим Д.О., відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 27 травня 2025 року о 16 годині 17 хвилин транспортним засобом MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , нібито здійснено зупинку у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 7, чим порушено вимоги Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки транспортний засіб, який зафіксований на фотоматеріалах, не належить йому та має інший державний номерний знак.
Зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він є власником транспортного засобу MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , тоді як із матеріалів фото- та відеофіксації, розміщених на офіційному порталі kyiv.digital, вбачається, що зупинку у зазначений час здійснював інший транспортний засіб — Volkswagen ID.4 CROZZ білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_3 .
На думку позивача, під час винесення постанови інспектором з паркування було допущено помилку у визначенні державного номерного знаку транспортного засобу, що призвело до безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності.
Отже просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії 2КІ № 0000426696 від 27 травня 2025 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, стягнути з відповідача на його користь судові витрати зі сплати судового збору.
Ухвалою від 02.07.2025 суд прийняв адміністративний позов до розгляду та відкрив провадження у справі.
15.07.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі Департамент отримав 02 липня 2025 року через систему «Електронний суд», у зв`язку з чим відзив подано у межах строку, встановленого судом.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена уповноваженою посадовою особою в межах наданих законом повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідач посилається на положення нормативних актів, які регламентують діяльність Департаменту територіального контролю міста Києва та інспекторів з паркування, зокрема рішення Київської міської ради та положення про Департамент, відповідно до яких інспектори з паркування уповноважені здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки (відеозапису), розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, та виносити постанови про накладення адміністративних стягнень.
Також відповідач зазначає, що порядок дорожнього руху встановлюється Правилами дорожнього руху України, а учасники дорожнього руху зобов`язані неухильно їх дотримуватися, а порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» тягне відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Крім того, відповідач звертає увагу суду на положення статті 251 КУпАП щодо можливості використання матеріалів фото- та відеофіксації як доказів у справах про адміністративні правопорушення.
Разом із тим відповідач зазначає, що відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи суд має право направити справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
З урахуванням викладеного відповідач просить у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог статей 72–77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що постановою головного спеціаліста-інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) серії 2КІ № 0000426696 від 27 травня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до змісту постанови, стало те, що 27 травня 2025 року о 16 годині 17 хвилин транспортним засобом MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , нібито здійснено зупинку у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 7.
Разом із тим із наданих позивачем матеріалів фотофіксації правопорушення, розміщених на офіційному вебпорталі kyiv.digital, судом встановлено, що на фотознімках зафіксовано транспортний засіб Volkswagen ID.4 CROZZ білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_3 , що відрізняється від державного номерного знаку транспортного засобу позивача НОМЕР_2 (а.с.11).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, долученим до матеріалів справи, позивач є власником транспортного засобу MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.10).
Таким чином судом встановлено, що транспортний засіб, зафіксований технічними засобами фотофіксації у момент вчинення адміністративного правопорушення, не належить позивачу та має інший державний номерний знак.
Доказів того, що саме транспортний засіб позивача перебував у місці фіксації правопорушення у зазначений час, відповідачем суду не надано.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
Отже саме відповідач повинен довести, що адміністративне правопорушення вчинене саме позивачем або що відповідальність за нього може бути покладена на позивача як на відповідальну особу транспортного засобу.
Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що транспортний засіб, зафіксований на фотоматеріалах, належить позивачу або що позивач є відповідальною особою за цей транспортний засіб.
Навпаки, досліджені судом докази свідчать про те, що зафіксований транспортний засіб має інший державний номерний знак та іншу модель, ніж транспортний засіб позивача.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб, зафіксований технічними засобами, не належить ОСОБА_1 , а доказів причетності позивача до вчинення адміністративного правопорушення відповідачем не надано, суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача події та складу адміністративного правопорушення.
Суд також враховує принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви щодо доведеності вини особи тл умачаться на її користь.
Щодо можливості направлення справи на новий розгляд до компетентного органу суд зазначає таке.
Направлення справи на новий розгляд можливе у випадках, коли під час розгляду справи були допущені процесуальні порушення, які можуть бути усунені при повторному розгляді, або коли обставини справи потребують додаткового з`ясування.
Разом із тим у даному випадку встановлено, що позивач не є особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, а тому направлення матеріалів справи до органу для повторного розгляду фактично створило б передумови для повторного безпідставного притягнення позивача до відповідальності, що суперечить вимогам законодавства.
За таких обставин належним способом захисту прав позивача є саме скасування постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Доводи відповідача щодо правомірності винесення постанови та наявності у інспектора повноважень на її винесення судом враховані, однак не спростовують встановлених судом обставин про те, що транспортний засіб, зафіксований технічними засобами, не належить позивачу, у зв`язку з чим останній не є суб`єктом адміністративного правопорушення. Посилання відповідача на можливість направлення справи на новий розгляд до компетентного органу суд відхиляє з підстав, викладених вище. 
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Оскільки позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72–77, 139, 241–246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 247, 251, 283, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, — 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ №0000426696 від 27.05.2025 року, винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максимовим Дмитром Олександровичем відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.03.2026 р.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_4 .
Відповідач: Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), адреса: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31 корпус 2, код ЄДРПОУ 34926981.

СУДДЯ: