Справа № 385/129/26
Провадження № 2/385/65/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
10.04.2026 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Гришака А.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2703668 від 27.07.2020 в загальному розмірі 26422 грн. та судові витрати.
Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2026 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 11.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк». 
20.02.2026 до суду надійшло клопотання представника відповідача про повернення позовної заяви.
20.02.2026 до суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.
26.02.2026 представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому просив позов задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованість за договором споживчого кредиту в розмірі тіла кредиту - 9 000 грн, заборгованість за процентами в розмірі 2025 грн, всього 11 052 грн. Зменшити витрати на правничу допомогу до 2000 грн. та стягнути з ТОВ «ФК «Кредит Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу - 5000 грн. Дану позицію аргументував тим, що згідно позовної заяви заборгованість за кредитним договором становить 26442,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 000,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 17442,00 грн, заборгованості за штрафом у розмірі 0 грн.
Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 2703668 від 27.07.2020 сума кредиту – 9000,00 грн., строк кредиту - 12 днів, стандартна процентна ставка 1,90%.
Аналіз, наданої Позивачем копії Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості), свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору.
За кредитним договором № 2703668 від 27.07.2020 відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 12 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за договором з врахуванням умов договорів щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 2 052 грн. 00 коп.
Вимога Позивача щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 15 390 грн., які нараховані поза межами кредитного договору задоволенню не підлягає, оскільки відсотки нараховані поза межами строку кредитування.
За умовами укладеного між сторонами договору про надання споживчого кредиту, строк кредиту становить 12 днів з 27.07.2020 (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту, сплати процентів - 07.08.2020.
За цей період нарахуванню підлягають проценти за стандартною ставкою 1,90 % на день від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитування, що складає 2052 грн. (9000 грн * 1,90% * 12 днів).
Проте зі змісту Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувались позичальнику у період з 27.07.020 по 06.11.2020.
При цьому доказів укладення Відповідачем додаткових угод до Договору про споживчий кредит суду не надано.
Тобто, право ТОВ «Авентус Україна» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 08.08.2020, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону та висновкам Верховного Суду.
Крім того, посилання позивача у позові на те, що такий розмір заборгованості по сплаті процентів був переданий від первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» саме по собі не свідчить про обґрунтованість нарахування таких процентів та пені.
Щодо умов пролонгації строку користування коштами представник відповідача зазначає, що порядок пролонгації строку кредиту визначено розділом 4 Договору відповідно умов якого пролонгація строку кредиту не відбувається автоматично, а лише на підставі дій позичальника щодо сплати процентів, та, обов`язковою умовою є вчинення Товариством конкретних акцептуючих дій, передбачених пунктом 4.4 кредитного договору.
Позивач не довів достатніми та допустимими доказами виконання відповідачем вимог п.4.3, 4.4 Кредитного договору, а також направлення позивачем споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в договорі.
Отже, борг за кредитом слід визначати виходячи з 12-денного строку кредитування, а саме в розмірі 2052 грн.
Також представник відповідача зазначає, що нараховані проценти за користування кредитом виходять за межі встановлені законом та суперечать положенням ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 26442,00 грн, де 9 000,00 гривень - за тілом кредитом, а 17442,00 гривень – за процентами.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Також у даному відзиві представник відповідача заявив клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Відповідач вважає, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є явно завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
02.03.2026 представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив у якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає аргументи у відзиві на позовну заяву Відповідача безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. Кредитодавець не приховував від Відповідача інформацію про розмір процентної ставки. Всі істотні умови договору, включаючи розмір відсотків, були прозоро зазначені. Укладаючи кредитний договір, Відповідач був повністю ознайомлений з розміром процентної ставки та погодився на такі умови. Наведений Позивачем розрахунок заборгованості за процентами відповідає умовам погодженим між сторонами умовам Договору, наявні у справі матеріали не містять доказів, які б спростовували такий розрахунок. Отже, ОСОБА_1 уклала даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з їх прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договору, у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором. Щодо стягнення витрат за оплату правничої допомоги з Відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 8 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, що підтверджується актом наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальним описом наданих послуг.
Позивач заперечує проти твердження відповідача про необґрунтованість розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, оскільки така сума є обґрунтованою, відповідає середнім ринковим розцінкам на аналогічні послуги в Україні та узгоджується з положеннями чинного законодавства і судової практики.
Позивачем було надано суду договір про надання правової допомоги, акт наданих послуг та детальний опис наданих послуг, що включає обсяг наданих послуг та час, витрачений на кожну дію. Заявлена сума у 8 000,00 грн є співмірною зі складністю справи про стягнення кредитної заборгованості, яка потребує не лише знання банківського законодавства, а й аналізу значного обсягу документації. Дана сума відповідає середнім ринковим розцінкам на подібні юридичні послуги в Україні.
Відповідач, заперечуючи проти розміру витрат, не надав жодних обґрунтованих доказів чи розрахунків, які б підтверджували його твердження про необґрунтованість заявленої суми.
Відповідач, заперечуючи проти розміру витрат, не надав жодних обґрунтованих доказів чи розрахунків, які б підтверджували його твердження про необґрунтованість заявленої суми.
Крім того, як зазначається в відзиві на позов, Відповідач, у зв`язку з розглядом справи в суді, поніс витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 5000,00 грн
На думку Товариства, обсяг виконаних представником Відповідача робіт не співмірний із сумою стягнення, витрати, понесені Відповідачем на професійну правничу допомогу є необґрунтованими та нерозумними, а також недоведеними.
Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.
Враховуючи те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
27.07.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір №2703668 про надання споживчого кредиту (далі – Кредитний договір), який відповідачем підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно умов даного Кредитного договору відповідач отримала кредит у сумі 9000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Строк кредиту 12 днів. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти та проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором (а.с. 8-11).
26.02.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 (а.с. 15-16, 19), відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором №2703668 від 27.07.2020 року, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем (а.с. 17-18).
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за Кредитним договором перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» складає 26442 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту становить 9000 грн., заборгованість за відсотками – 17442 грн. (а.с. 12-14).
Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260212/96089-БТ від 17.02.2026 року, на ім`я відповідача у банку емітовано картку № НОМЕР_1 на яку 27.07.2020 року було зарахування на суму 9000,00 грн. (а.с. 61).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки суду за результатом розгляду справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. 
Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Положеннями статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Судом було встановлено, що між Відповідачем та Кредитодавцем в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит, згідно якого Відповідач отримала кредитні кошти. Даним договором було визначено суму кредиту, строк кредитування, розмір, підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами, штрафні санкції у разі порушення умов договору. Таким чином, кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі. 
Разом з тим, відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між нею та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 26442 грн.
Щодо клопотань представника відповідача про повернення позовної заяви та залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вона підписана не уповноваженою на те особою, то такі не підлягають задоволенню.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо неналежного підтвердження повноважень представника позивача у зв`язку з відсутністю в ордері конкретної назви суду. Як убачається з матеріалів справи, позовну заяву подано та підписано представником позивача на підставі договору про надання правничої допомоги та ордера, які у своїй сукупності підтверджують наявність повноважень на представництво інтересів позивача у судах України.
Сам по собі формальний недолік ордера, за відсутності будь-яких сумнівів щодо реального волевиявлення сторін договору про надання правничої допомоги та фактичного здійснення представництва, не може бути підставою для висновку про відсутність у представника відповідних повноважень. Такий підхід відповідає принципам доступу до правосуддя та правової визначеності, а також усталеній судовій практиці щодо недопустимості надмірного формалізму у цивільному процесі.
Доводи представника відповідача про незаконність нарахування процентів у сумі 15390 грн., так як такі були нараховані поза межами строку кредитування, суд відхиляє, оскільки вони нараховані у строк кредитування передбачений умовами кредитного договору. Розмір процентів та порядок їх нарахування також прямо передбачені умовами кредитного договору, з якими відповідач погодилася під час його укладення. Вказані умови договору не визнані судом нікчемними чи недійсними у встановленому законом порядку.
Щодо судових витрат.
Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті позивачем судового збору в розмірі 2662,40 грн. та 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Правова позиція по таким правовідносинам є сталою, практика численна, складністю справа не відрізняється.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2703668 від 27.07.2020 року в розмірі 26442 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту – 9000 грн., заборгованість за відсотками – 17442 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 35234236) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп. та на правову допомогу в сумі 8000 грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:     А. М.  ГРИШАК 

Дата документу 10.04.2026