Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

Справа № 695/569/26 
номер провадження 2/695/1519/26

23 квітня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі 
судді Апанасенко К.І., 
за участю секретаря судового засідання Козлова Б.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:
16.02.2026 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 32755,43 грн. 
Позов мотивує тим, що 30.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 1603317. Відповідач свої обов`язки за вказаним договором не виконав, не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитом. Позивач стверджує, що на підставі укладеного з первісним кредитором договору факторингу він набув права вимоги до відповідача за вказаним правочином. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Свеа фінанс» суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.02.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
У судові засідання, призначені на 24.03.2026 та 23.04.2026, представник позивача не з`явився, але в позові просив здійснювати розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
У судові засідання 24.03.2026 та 23.04.2026 відповідач не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього та відзиву на позов не надходило, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Ухвалу про відкриття провадження та судові повістки суд направляв відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, і відповідач їх отримував.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин.
23.04.2026 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
30.06.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1603317, за яким ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося надати відповідачу кредит на споживчі (особисті) потреби в сумі 9000 грн шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 (п. 1.2, 2.1 договору).
У пункті 4.4 кредитного договору закріплено, що споживач зобов`язаний: 1) у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором; 2) повідомляти товариство про зміну даних, зазначених у розділі 10 договору, протягом 3-х календарних днів, зокрема через контакт-центр товариства або засобами особистого кабінету; 3) виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором, Правилами та чинним законодавством України.
Відповідно до положень пунктів 1.3, 1.5 кредитного договору строк кредиту становить 360 днів, процентна ставка – 1,5 % в день, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. 
30.06.2024 о 13:49 відповідач електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Х536 підписав договір та паспорт споживчого кредиту ТОВ «Селфі Кредит» - інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), де відповідачу доведено до відома реальну річну процентну ставку, загальну вартість кредиту, строки та розмір платежів, необхідних для внесення для погашення кредиту та процентів за користування ним. 
Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від 01.07.2025 року № 20250701-3018 о 13 год. 51 хв 30.06.2024 грошові кошти в сумі 9000 грн від ТОВ «Селфі Кредит» були перераховані на платіжну картку НОМЕР_1 (зазначену в кредитному договорі).
30.06.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-18/25. 
Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за Кредитним договором "NewShort" №1603317 від 30.06.2024 року, що укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-18/25 від 01.02.2024. 
Згідно платіжної інструкції № 10109 від 01.07.2025 року ТОВ «Свеа фінанс» провело оплату ТОВ «Селфі Кредит» за договором факторингу № 01.02-18/25 від 30.06.2025. 
Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що позикодавець виконав свої зобов`язання з перерахування коштів позичальнику – відповідачу. 
За твердженням позивача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Твердження позивача щодо невиконання повною мірою позичальником ОСОБА_1 зобов`язань та виникнення заборгованості за договором споживчого кредиту № 1603317 від 30.06.2024 не спростовані належними та допустимими доказами.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості ОСОБА_1 сплатив загальну суму процентів 24 838,12 грн і 1,05 грн тіла кредиту.
При вирішенні спору суд керується принципом змагальності, згідно з яким учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Також кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України).
Зважаючи на надані позивачем докази перерахування коштів відповідачу за кредитним договором і відсутність доказів повного погашення відповідної заборгованості, суд дійшов висновку про порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором – не повернення виданих йому кредитних коштів та частини процентів, нарахованих згідно з договором.
На підтвердження розміру заборгованості позивач подав до суду розрахунок заборгованості, станом на дату подання позову, згідно з якою заборгованість відповідача за договором споживчого кредиту становить 32 755, 43 грн. Як зазначено в позовній заяві, заборгованість складається з: 23 756,48 грн – проценти і 8998,95 грн – тіло кредиту.
Вирішуючи правовий спір між сторонами, що виник, суд керується такими нормами права.
Положеннями статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 12 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронна ідентифікація – це процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд установив, що відповідач не виконав повністю свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 1603317 від 30.06.2024, укладеним згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 512, 514, 1077 ЦК України право вимоги до ОСОБА_1 за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 01.02-18/25 від 30.06.2025.
Щодо розміру права вимоги позивача суд установив наступне.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості по тілу кредиту підтверджує часткову його сплату відповідачем в сумі 1,05 грн. Відповідач не повернув позикодавцю кредитні кошти в сумі 8998,95 грн, а також не повністю сплатив проценти за користування кредитом. 
Розрахунок процентів, проведений позикодавцем, згідно графіків платежів передбачає їхній розмір 48600 грн, який передбачений у графіку платежів. 
Разом з тим, перевіряючи розрахунок процентів за кредитним договором, наданий позивачем, суд не може погодитися з його правильністю з огляду на таке.
22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» в редакції Закону від 22.11.2023 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 21.08.2024 року - денна ставка не більше 1%.
Аналіз графіку платежів за кредитним договором, що є його невід`ємною частиною, дозволяє дійти висновку, що проценти за договором мали сплачуватися рівними частками в сумі 4050 грн кожні 30 днів. Сума кредитних коштів 9000 грн підлягала сплаті 25.06.2025.
За п. 3.1 договору проценти за користування кредитними коштами мали розраховувалися на залишок фактичної заборгованості за кредитом за формулою: база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п.3.2 Договору» помножити на «процентну ставку вказану в п.1.5, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов Договору».
З матеріалів справи слідує, що відповідач отримав кредитні кошти 30.06.2024 року у розмірі 9 000 грн.
Отже, згідно вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» денна ставка відсотків з 30.06.2024 по 20.08.2024 має бути застосована не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 по 24.06.2025 – не більше 1%.
З огляду на надану позивачем інформацію про оплати відповідачем процентів за користування договором, керуючись вимогами Закону «Про споживче кредитування» про максимальний розмір денної ставки процентів за кредитом та з урахуванням умов п.1.5.1 кредитного договору, за яким визначено стандартну процентну ставку за кредитом у день 1,5%, суд доходить висновку, що:
за період з 30.06.2024 року по 20.08.2024 року розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача, складає 7020 грн (9000 грн х 52 дні х 1,5%), 
з 21.08.2024 по 24.06.2025 розмір процентів становить 27 720 грн (9000 грн х 308 днів х 1%).
Всього відповідач мав сплатити 34 740 грн процентів. 
Водночас відповідач частково сплатив заборгованість по відсотках – 24 838,12 грн, а отже сума відсотків, які належали до сплати відповідачем, становить:
34 740 грн – 24 838,12 грн = 9 9901,88 грн. 
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: по кредитних коштах - у сумі 8998,95 грн, по процентах за користуванням кредитом - 9 9901,88 грн, а на загальну суму – 18 900,83 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн та заявив позовні вимоги про стягнення 32755,43 грн.
Суд задовольняє позовні вимоги на суму 18 900,83 гривень, що становить 57,70 % від ціни позову. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,20 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 284, 353-354 ЦПК України, ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» заборгованість у розмірі 18 900 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот) гривень 83 копійки. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 20 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя К.І. Апанасенко