Справа № 505/523/26
1-кп/505/606/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року м.Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Подільськ кримінальне провадження, внесене 11 лютого 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026166180000045, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка, Котовського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого по найму, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 24 грудня 2019 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 25 жовтня 2023 року звільнений після відбуття строку покарання; 
-26 січня 2026 року Подільським міськрайонним суду Одеської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,

встановив:
ОСОБА_3 10 лютого 2026 року, приблизно о 15 год. 00 хв. перебуваючи в приміщені кухні приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з ОСОБА_4 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник прямий умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в цей же день та час, перебуваючи за вищезазначеною адресою, під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно наніс потерпілому п`ять ударів стільцем, в область голови та більше п`яти хаотичних ударів обома ногами в область тулубу і верхніх кінцівок, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови та синця правого передпліччя, які не є небезпечним для життя, спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як один тиждень і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
19 лютого 2026 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 23 лютого 2026 року звернулася до Подільського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви від 20 лютого 2026 року, складеної у присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, погоджується із встановленими дізнанням обставинами та не оспорює їх, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту стосовно нього у спрощеному порядку за його відсутності.
Добровільність беззаперечного визнання вини ОСОБА_3 , його згода зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтвердив своїм підписом захисник ОСОБА_6 , а тому вищезазначена заява сумнівів у її добровільності у суду не викликає. 
Згідно заяви від 20 лютого 2026 року, складеної потерпілим ОСОБА_4 , останній погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказав, що ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку. 
А тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку, одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно характеристики не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2024 року, раніше судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують ОСОБА_3 покарання відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено. Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_3 від 10 лютого 2026 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_7 (дружини потерпілого) від 13 лютого 2026 року, які наявні в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що обвинувачений та потерпілий є лише знайомими, а тому суд виключає із обвинувачення ОСОБА_3 зазначену в обвинувальному акті обставину, яка обтяжує покарання, «вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах», оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження зазначеної обставини. 
Визначаючи вид покарання ОСОБА_3 суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер діяння та спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, та його наслідки, особу винного, його вік, а також вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
У постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 243/7758/20 від 06.12.2021 зазначено, що згідно з ч.1 ст.71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Зазначена вимога має імперативний характер і унеможливлює (за умови встановлення судом таких обставин) будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання.
Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного 1 червня 2020 року у справі №766/39/17, суди, призначаючи остаточне покарання, повинні застосовувати правила, передбачені статтею 71 КК України, якщо злочин вчинено саме після постановлення попереднього вироку, а не після набрання ним законної сили.
З урахуванням викладеного, а також те, що кримінальний проступок, за який ОСОБА_3 визнано винним, вчинено 10 лютого 2026 року, після винесення вироку Подільського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2026 року, яким ОСОБА_3 було визнано винним за ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Відтак, остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно призначити за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків.
Отже, на підставі частини 1 статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком слід повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Подільського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2026 року. 
На підставі частини 3 статті 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2026 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.369, 370, 373-374, 381, 382, 395 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання в виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
Відповідно до частини 1 статті 71 КК України, з урахуванням положень статті 72 КК України, до покарання призначеного цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Подільського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2026 року, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, та штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Покарання у вигляді штрафу згідно положень частини 3 статті 72 КК України виконувати самостійно.
На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту постановки засудженого ОСОБА_3 на облік органом з питань пробації.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме: табурет з круглої форми дерев`яним сидінням та трьома металевими ніжками у поламаному стані, на поверхні якого містяться сліди речовини бурого кольору ззовні схожої на сліди крові; частину керамічної плитки «кахлю», на поверхні якого містяться сліди речовини бурого кольору ззовні схожої на сліди крові; кухонний ніж загальною довжиною 20см, з лезом виготовленим з нержавіючої сталі довжиною 13см, та рукояткою виготовленою з полімерного матеріалу синьо-білого кольору довжиною 7см, на поверхні якого містяться сліди речовини бурого кольору ззовні схожої на сліди крові; кухонний ніж загальною довжиною 34см, з лезом виготовленим з нержавіючої сталі довжиною 22см, та рукояткою виготовленою з полімерного матеріалу чорного кольору довжиною 12см, на поверхні якого містяться сліди речовини бурого кольору ззовні схожої на сліди крові, знищити.
Арешт на речові докази скасувати.
На вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя   ОСОБА_1