Справа № 159/1553/26
Провадження № 3/159/800/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року м. Ковель 
Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Грідяєва М.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює: ТОВ «Притані» - директор, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; 
за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, директор ТОВ «Притані» ОСОБА_1 згідно акту камеральної перевірки від 06.02.2026 року №2626/03-20-04-02/40087925 порушив вимоги п.200.1, п.200.7, п.200.8, п.200.9, абз. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, наказ Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9.01.2016 року за №159/28289 із змінами і доповненнями та відповідно до п.200.14 ст.200 Кодексу, платнику відмовлено в отриманні задекларованої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по декларації за грудень 2025 року в розмірі 947549 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпроАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення), причини неявки суду не повідомив. 
Представник ОСОБА_1 адвокат Косендюк Я.А. в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення, просить закрити провадження у справі, вказуючи на те, що що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає ст.256 КУпроАП, у графі про вчинення правопорушення не вказано, в чому саме полягає порушення, з тексту лише можна припустити, що йдеться про подання звітності, не зазначено чому саме керівник ОСОБА_1 несе відповідальність за подання податкової звітності, у графі відсутня вказівка на порушення вчинене саме керівником. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено обставини, які свідчать про те, що особа дійсно є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпроАП, в матеріалах справи відсутні дані, які дозволяють встановити, що особа, перебуваючи на відповідній керівній посаді товариства, повинна була подавати звітність, відсутні копії декларацій, які нібито були подані особою з порушенням встановленого строку. Результати проведення камеральної перевірки не можуть бути визнані беззаперечним доказом, який має наперед встановлену силу та дозволяє прийти до висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення без перевірки зазначених в ньому обставин. Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність, податковий орган позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, що підтверджується висновком ВС від 08.09.2020 року по справі №811/293/14. Будь-яких інших доказів, окрім акта перевірки і протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять. Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпроАП, спеціальний, в матеріалах справи відсутні належні дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1 в період інкримінованого правопорушення був суб`єктом вказаного складу правопорушення.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали до нього, суд вважає, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав. 
При розгляді справ суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпроАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпроАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпроАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі. 
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпроАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність. 
Диспозиція частини 1 ст.163-1 КУпроАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. 
Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також нормативний акт, який регулює ті обставини про які наведено у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно  ОСОБА_1 .
Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені нормативні акти, проте вони не містять диспозиції такого пункту в чому саме виявилось правопорушення, в протоколі відсутня кваліфікація дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Суб`єкт даного адміністративного проступку - спеціальний (керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, зокрема, головні бухгалтери).
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 як директору ТОВ «Притані», відмовлено в отриманні задекларованої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по декларації за грудень 2025 року в розмірі 947549 грн.
Матеріали справи не містять доказів в підтвердження займання ОСОБА_1 посади директора ТОВ «Притані» у 2026 році на момент проведення перевірки, його посадових обов`язків.
Суд вважає, що відсутність таких документів не дає суду можливість дійти однозначного висновку про те, що ОСОБА_1 , є суб`єктом вищевказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог КУпроАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду України від 03.11.2015 року, справа №826/20761/14, висновки викладені в акті перевірки, є відображенням дії працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує права останнього. Крім того, висновки податкового органу за наслідками проведення перевірки, викладені у відповідному акті, не породжують для суб`єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника до моменту прийняття ППР та їх узгодження. 
З протоколу про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 неможливо зробити висновок про об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, в матеріалах справи наявний лише акт про результати камеральної перевірки, на підставі якого і було складено протокол. Будь-яки інших фактичних даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушенні, матеріали справи не містять. 
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя. 
Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», заява №36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. 
Відповідно до ст.251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
З урахуванням викладеного, вважаю, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, так як в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпроАП. 
Відповідно до п.1 ст.247 КУпроАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст.ст.163-1, 247 п.1, 251-252, 266, 283, 284 ч.1 п.3, 285, 287-289 КУпроАП, 

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпроАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя	М. В. Грідяєва