Справа № 574/184/24
Провадження №2/574/6/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року    м. Буринь 

Буринський районний суд Сумської області в складі: 
головуючого судді Гука Т.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки ОСОБА_2 ,
представника відповідачки ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, який мотивує тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 48 років загинув під час бойових дій ОСОБА_5 , з яким вона проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з квітня 2014 року в належному їй будинку по АДРЕСА_1 . 03.10.2015 року вона прописала ОСОБА_5 у своєму житловому будинку за вказаною адресою. За час проживання разом, як одна сім`я, вони придбали все необхідне в будинок (меблі, побутову техніку), оновили ремонт, постійно здійснювали благоустрій будинку. Під час спільного проживання з ОСОБА_5 у них все було спільне: спільне господарство, спільний бюджет, спільні інтереси, спільний відпочинок, вони в усьому допомагали один одному, всі свята проводили в колі родини. Після початку повномасштабної війни та військової агресії з боку рф, ОСОБА_5 був призваний на військову службу під час загальної мобілізації та з 19.01.2023 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження ОСОБА_5 військової служби вона була постійно з ним на зв`язку і про його загибель сповістили саме її, як члена сім`ї. На впізнанні трупу також була вона, і лікарське свідоцтво було видано їй. 
Однією сім`єю як чоловік та дружина вони прожили на протязі останніх дев`яти років до моменту загибелі ОСОБА_5 , навіть коли його мобілізували, вони були на постійному щоденному зв`язку, вона надсилала йому різні покупки, він планував відпустку і приїзд додому, а також щомісяця надсилав їй кошти, шляхом грошових переказів на її банківську картку в АТ «Державний ощадний банк України».
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з прибудовою та надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 , що належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2016 року реєстр. №2031. 
Вважає, що має право на спадщину як спадкоємець 4 черги за законом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті однією сім`єю більше п`яти років, вони вели спільне господарство, мали один перед одним взаємні обов`язки, були пов`язані спільним побутом, фактично виконували права та обов`язки подружжя.
23.02.2024 року вона звернувся до приватного нотаріуса Анохіна О.В. з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину на окреме спадкове майно померлого, однак, нотаріус зазначив, що для оформлення спадкових справ їй необхідно підтвердити наявність підстав для закликання до спадкування за законом після померлого, тим самим підтвердити родинні (подружні) відносини з ним та зазначив про наявність спадкової справи заведеної 28.08.2023 року за заявою доньки померлого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що вона та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 01.04.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до моменту його смерті за адресою:  АДРЕСА_1 .
Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 19.03.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
03.04.2024 року від представника відповідача ОСОБА_4 – адвоката Муйдінова Р.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він покликається на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачка не надала суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх у своїй сукупності доказів, які б підтверджували, що із квітня 2014 року ОСОБА_5 переїхав жити до позивачки в будинок по   АДРЕСА_1 , і вони почали жити разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мріяли і будували спільне майбутнє. 
Доказів ведення спільного господарства, тобто наявності спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин позивач суду не надала, а тому сам факт реєстрації з жовтня 2015 року покійного батька відповідача в належному позивачу житловому будинку не має юридичного значення. 
При цьому, доказів, що покійний батько відповідача і позивач за вказаною адресою несли вищевказані витрати у тому числі і придбавали все необхідне в будинок (меблі, побутову техніку), оновили ремонт, постійно здійснювали благоустрій будинку про що вказує позивач вона суду також не надала, як і доказів того, що покійний батько відповідача був зареєстрований у житловому будинку по АДРЕСА_1 , оскільки запис, який вказаний у будинковій книжці не свідчить про такий факт. 
Натомість, із довідки № 170 вбачається, що покійний батько відповідача постійно проживав за адресою, АДРЕСА_2 від дня народження по день його смерті, а тому покійний батько відповідача не проживав із позивачем з 2015 року по день його смерті як чоловік та жінка однією сім`єю за адресою, АДРЕСА_1 . 
Зазначає, що посилання позивача на факт спільного відпочинку, святкування свят разом із батьком відповідача без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю не є доказом спільного проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю. 
Твердження позивача щодо сповіщення її, як члена сім`ї, про загибель батька відповідача є безпідставним, оскільки сповістили про загибель батька саме відповідача, що підтверджується відповідним повідомленням. Також необгрунтованим є твердження позивача, що саме їй будо видане лікарське свідоцтво про смерть батька відповідача, так як оригінал лікарського свідоцтва знаходиться у відповідача. 
Вважає, що такі перекручування фактів, з боку позивача іще раз стверджують лише про те, що позивач та покійний батько відповідача разом не проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. 
Крім того, відповідач вже отримала спадщину на житловий будинок та земельні ділянки та зареєструвала право власності, а тому самі по собі позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу не підлягають задоволенню.
Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 04.04.2024 року здійснено перехід від розглядусправи в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання.
Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 15.07.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Латишева В.О. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Також ОСОБА_1 пояснила, що познайомилась із ОСОБА_5 в 2014 році, коли вони разом їздили на роботу в м. Київ, а з квітня 2014 року вони почали проживати разом однією сім`єю в її будинку по АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання вони спільно вели господарство, мали спільний бюджет, робили ремонт у її будинку, добудували кухню, їздили разом відпочивати та часто бували в гостях у родичів ОСОБА_5 , однак свої відносини узаконити не поспішали, оскільки до цього обоє мали невдалі шлюби, але планували в подальшому зареєструвати шлюб. Крім того, вони постійно разом їздили до його матері, яка проживала в с. Успенка, де вони також вели господарство та обробляли город, а коли матір ОСОБА_5 в 2016 році померла вони разом займались її похованням. Спочатку ОСОБА_5 був зареєстрований в неї за адресою: АДРЕСА_1 , а коли оформив спадщину після смерті матері зареєструвався в її будинку в с. Успенка щоб оформити субсидію. Після призову ОСОБА_5 19.01.2023 року на військову службу він продовжував оплачувати комунальні послуги в її будинку по АДРЕСА_1 , а також постійно перераховував їй кошти на банківську картку різними сумами від 5000 до 30000 грн. Про загибель ОСОБА_5 під час бойових дій їй першій повідомили по телефону його побратими, а вона вже повідомила його родичів. Також, працівник військкомату позвав її на впізнання трупа  ОСОБА_5 , оскільки відповідачка не змогла впізнати свого батька. Дочка ОСОБА_5 – ОСОБА_6 , за його життя неодноразово бувала в них в гостях, однак після смерті батька перестала з нею спілкуватись.
Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Крім того ОСОБА_4 вказала, що її батько ОСОБА_5 до призову на військову службу проживав по АДРЕСА_2 , а по АДРЕСА_1 ніколи не жив та в нього в гостях за вказаною адресою вона ніколи не бувала, на родинних святах позивачку ОСОБА_1 ніколи не зустрічала та її не знала, а побачила лише на впізнанні тіла батька в морзі.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що проживає по АДРЕСА_3 та навпроти її будинку раніше проживала мати ОСОБА_5 , якого вона знає з дитинства. З 2014 року ОСОБА_5 кожні вихідні приїжджав до матері в с. Успенка разом із ОСОБА_1 , з якою він разом тримав господарство та обробляв город, а коли його матір померла вона із позивачкою разом займались організацією поховання. Також їй відомо, що ОСОБА_5 разом із ОСОБА_1 проживав однією сім`єю по АДРЕСА_1 , оскільки вона неодноразово бувала в них у гостях. Коли ОСОБА_5 загинув на його похованні були присутні, як ОСОБА_1 так і його дочка від першого шлюбу ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_8 повідомила, що її матір ОСОБА_1 проживала біля десяти років однією сім`єю із ОСОБА_5 за адресою:  АДРЕСА_1 , де вони спільно вели господарство, робили ремонт та прибудови до будинку, купували меблі та техніку. Також її матір разом із ОСОБА_5 постійно їздила до його матері в с. Успенку, де вони спільно обробляли город, а коли його матір в 2016 році померла, разом займались організацією її поховання.  ОСОБА_1 та ОСОБА_5 всі свята зустрічали разом в родинному колі. Після загибелі ОСОБА_5 на впізнання його трупа спочатку запросили його дочку від першого шлюбу ОСОБА_6 , однак після того як вона не змогла його впізнати запросили її матір, яка його впізнала.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є свахою ОСОБА_1 , яка проживала біля десяти років однією сім`єю із ОСОБА_5 за адресою:  АДРЕСА_1 . Вони спільно вели господарство, обробляли город, робили ремонт у будинку, спільно придбали автомобіль.  ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були дуже щасливою парою та збирались одружитись, однак не встигли, так як його забрали на війну, де він в подальшому загинув. 
Свідок ОСОБА_10 вказала, що знала ОСОБА_5 з 1998 року, оскільки її чоловік є хрещеним батьком його дочки від першого шлюбу ОСОБА_6 . Після розлучення з матір`ю ОСОБА_11 декілька разів приїжджав до її чоловіка, а також вона його інколи зустрічала в місті, однак про нову дружину та про те, що проживає в м. Буринь він в її присутності ніколи не розповідав, а лише казав, що тримає господарство в с. Успенка. ОСОБА_1 разом з ним ніколи не зустрічала, а коли вперше її побачила на його похованні, то зрозуміла, що це якась його близька людина, оскільки вона сильно плакала.
Свідок ОСОБА_12 повідомила, що проживає по  АДРЕСА_4 , через дорогу від ОСОБА_1 та знає її з 2011 року. В 2014 році із ОСОБА_1 почав проживати ОСОБА_5 та проживав в неї до початку 2023 року поки його не призвали на військову службу. Вони проживали як сімейна пара, разом вели господарство, обробляли город, робили ремонт у будинку та добудували до нього кухню, поклали плитку на подвір`ї. Частину робіт вони виконували самостійно, а на частину наймали працівників. Про загибель ОСОБА_5 на війні їй повідомила позивачка, яка і займалась організацією його поховання.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_5 та познайомилась із ОСОБА_1 близько дев`яти років тому у його матері в с. Успенка, після того як він представив її, як свою дружину.  ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом в м. Буринь, однак постійно приїжджали в с. Успенка, де вели господарство і обробляли город, а також були разом присутні на всіх родинних святах. Крім того, ОСОБА_1 в той час коли не перебувала на роботі в м. Києві постійно доглядала за матір`ю ОСОБА_5 , а коли вона померла допомагала організовувати її поховання.
Свідок ОСОБА_14 вказала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом проживали в м. Буринь близько дев`яти років, але кожного тижня їздили до його матері в с. Успенку, оскільки там тримали господарство та інколи залишались там по декілька днів. Матір ОСОБА_5 завжди розповідала про ОСОБА_1 як про його дружину.
Свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що працює на посаді помічника старости Успенського старостинського округу Буринської міської ради та більше року тому до неї зверталась мати ОСОБА_4 та просила видати довідку про те, що ОСОБА_6 спільно проживала із ОСОБА_5 на день його загибелі по АДРЕСА_2 , однак вона відмовилась видати таку довідку, оскільки ОСОБА_6 хоча і була з ним зареєстрована, проте не проживала. Також зі слів односельців чула, що ОСОБА_5 більше п`яти років проживав з якоюсь жінкою в м. Буринь, однак їй особисто з цього приводу нічого не відомо.
Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із 14.05.2011 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з витягу з реєстру територіальної громади (т.1 а.с.7)
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Припютне Пологівського району Запорізької області помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.8). 
Згідно лікарського свідоцтва №2162 від 23.08.2023 року причиною смерті ОСОБА_5 є вибухова травма та ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків (т.1 а.с.9). 
З довідки тво начальника штабу військової частини НОМЕР_1 вбачається, що гол. сержант ОСОБА_5 перебував на військовій службі у вказаній військовій частині з 19.01.2023 (т.1 а.с.10). 
Відповідно довідки-характеристики депутата міської ради восьмого скликання ОСОБА_16 від 06.09.2023 року виданої мешканці АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період приблизно з початку 2014 року вона проживала за вищезазначеною адресою однією сім`єю як чоловік і дружина, але без реєстрації шлюбу разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони вели спільне господарство, мали спільний побут та здійснювали взаємні обов`язки по утриманню і догляду одне одного за одним. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 загинув під час виконання військового обов`язку по захисту суверенітету і територіальної цілісності України. Інформація (стосовно реєстрації місця проживання та факту загибелі) отримана з офіційних даних Буринської міської ради, факт спільного проживання підтверджений сусідами та родичами і особисто відомий депутату ( т.1 а.с.11).
З копії будинкової книги для реєстрації громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_1 (на теперішній час ОСОБА_17 ) вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 03.10.2015 року був зареєстрований, а 26.12.2016 року знятий з реєстрації місця проживання за вказано адресою (т.1 а.с.12-14).
Як вбачається з п.6 «Місцезнаходження та реквізити сторін» договору продажу товарів на умовах товарного кредиту від 29.01.2022 р. укладеного між ФОП ОСОБА_18 та покупцем ОСОБА_5 , адресою покупця зазначено АДРЕСА_1 (т.1 а.с.30)
З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.08.2023 вбачається, що ОСОБА_5 18.01.2023 перераховував на рахунок позивачки кошти у розмірі 1500 грн., а також на рахунок останньої здійснювались щомісячні грошові перекази в розмірі 5000 грн. з невідомого рахунку (т.1а.с.31-40).
Позивачем також долучено ряд копій документів, що належали померлому ОСОБА_5 , а саме: копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копію витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, копію паспорта громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію посвідчення тракториста-машиніста; копію посвідчення водія, копію талона попереджень, копію свідоцтво про народження, копію диплом молодшого спеціаліста, копію ощадної книжки, копію трудової книжки, копію приватизаційного майнового сертифікату, оригінали яких зберігаються у неї (т.1 а.с.16-29).
Судом також були досліджені копії світлин із зображенням ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.41-47).
Згідно сповіщення №38 від 22.08.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про те, що її батько головний сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 командир 1 відділення 1 гранатометного взводу НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу н.п. Притне Пологівського району Запорізької обл., під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини (т.1 а.с.81).
З копії довідки №170 від 11.12.2023 року, виданої помічником старости Успенського старостинського округу Буринської міської ради Сумської області Штикою Т.В., слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 від дня народження по день його смерті. Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно. На момент смерті ОСОБА_5 спільно з ним проживали і були зареєстровані: донька – ОСОБА_4 .. Заповіт від імені ОСОБА_5 . Успенською сільською радою або Успенським старостинським округом не посвідчувався (т.1 а.с.83).
Однак, будучи допитаною під час судового засідання в якості свідка, ОСОБА_15 вказала, що вищевказану довідку не підписувала та не видавала, оскільки ОСОБА_4 на момент смерті її батька ОСОБА_5 з ним не проживала.
В зв`язку з повідомленими вказаним свідком обставинами за клопотанням представника позивача ухвало суду було витребувано у ОСОБА_4 оригінал наданої нею довідки №170 від 11.12.2023 року, проте відповідачем його надано суду не було, пославшись на втрату оригіналу вказаної довідки та надавши довідку Успенського старостинського округу Буринської міської ради про неможливість видачі її дублікату.
Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Таким чином, надана стороною відповідача копія довідки Успенського старостинського округу Буринської міської ради №170 від 11.12.2023 року не може бути прийнята судом до уваги.
Згідно копії рішення Буринського районного суду Сумської області від 11.04.2014 року було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , зареєстрований 07.11.1998 року виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, актовий запис №22 (а.с.108).
Відповідно до наданої на вимогу ухвали суду відділом ЦНАП виконавчого комітету Буринської міської ради Сумської області інформації №07-12/349 від 23.07.2024, згідно реєстру територіальної громади ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значився зареєстрований з 26.12.2016 по 20.10.2023 (підстава зняття з реєстрації повідомлення ДМС із зазначенням паспорта померлої особи або іншого документа іншої держави №5917-1529/5917.1-23 від 15.09.2023, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №296 від 26.08.2023) за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно реєстру територіальної громади громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не значився зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.200).
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 25.05.1991 року виконавчим комітетом Гружчанської сільської ради Конотопського району Сумської області, зареєстрований шлюб між ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (після реєстрації шлюбу ОСОБА_21 ), актовий запис №11, однак шлюб розірвано, про що відділом ДРАЦС по Конотопському району Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 10.11.1999 року складено актовий запис №60 (т.1 а.с.208-210).
Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України виданої ВЧ НОМЕР_1 24.06.2024 року №5710/2680 ОСОБА_4 , загиблий (померлий) старший сержант ОСОБА_5 дійсно брав (брала) безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Рівнопіль, Донецької області. Підстава: витяг з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_4 №23/12т від 02.08.2023 р.; витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №203 від 15.05.2023 р. Ця довідка є підставою для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України (а.с.221).
Крім того, управлінням соціального захисту населення Конотопської РДА 27.06.2024 року ОСОБА_4 видане посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці України серії НОМЕР_5 (т.1 а.с.220, 222).
Відповідно довідки відділу ЦНАП виконавчого комітету Буринської міської ради Сумської області №1075 від 24.09.2024, згідно будинкової книжки громадянин ОСОБА_5 , 06.12.1974 значився зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , з 03.10.2025 по 26.12.2026 (т.1 а.с.226).
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (статті 1216 ЦК України).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України).
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно ч.1 та ч.2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р.№5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При віднесенні особи до кола спадкоємців четвертої черги суд має виходити не лише із кровного споріднення, а й інших наведених ознак. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2018 року по справі № 127/1765/16.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).
Особа, яка звертається до суду з позовом, вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
У свою чергу, суд повинен перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Оцінка предмета заявленого позову, а отже, наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладено у постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 924/831/17, від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18, від 22 вересня 2022 року у справі № 924/1146/21, від 06 жовтня 2022 року у справі № 922/2013/21, від 17 листопада 2022 року у справі № 904/7841/21).
За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, при вирішенні даної справи підлягають з`ясуванню не лише підстави вважати, що загиблий ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а й наявність чи відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача.
Виходячи зі змісту глави 86 ЦК України, за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Частиною другою статті 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
З матеріалів справи вбачається, позивач звернулася до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Анохіна О.В. з питанням закликання її до спадкоємства після смерті ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак їй було надано письмову відповідь №36/01-16 від 23.02.2024 року, якою повідомлено, що згідно з матеріалами спадкової справи №122/2023, заведеної після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцем першої черги за законом є дочка спадкодавця ОСОБА_4 , яка подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька, заповіт за життя спадкодавцем складений не був, відсутні підстави до закликання спадкоємців інших черг, зокрема четвертої черги – осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (т.1 а.с.48).
Згідно витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Анохіним О.В. 28.08.2023 року заведена спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 71153220, номер у нотаріуса 122/2023 та 27.03.2024 року спадкоємцю ОСОБА_4 видані свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1 а.с. 84, 85, 87, 88, 90, 91, 93, 94, 96, 97, 99, 100, 103, 105, 106).
З витягів з Державного реєстру речових прав вбачається, що на підставі виданих свідоцтв про право на спадщину нотаріусом також було зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки: площею 3,325 га, кадастровий номер: 5920986000:05:002:0284; площею 0,7301 га, кадастровий номер: 5920987400:01:000:0448; площею 2,4844 га, кадастровий номер: 5920987400:04:001:0263; площею 2,48 га, кадастровий номер: 5920987400:04:001:0333; площею 2,4794 га, кадастровий номер: 5920987400:04:001:0265; площею 2,5388 га, кадастровий номер: 5920987400:04:001:0264; площею 0,12 га, кадастровий номер: 5920987400:01:000:0447, а також на житловий будинок, загальною площею 74,3 м. кв. який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.86, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107).
Таким чином, право на спадкування після смерті ОСОБА_5 вже реалізовано його дочкою ОСОБА_4 , яка є спадкоємцем першої черги за законом та отримала свідоцтва про право на спадщину.
Разом з цим, ОСОБА_1 , вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом, зазначає, що встановлення факту її проживання разом із ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідне їй для успадкування належного останньому майна.
При цьому позовних вимог про зміну черговості одержання права на спадкування в порядку ст.1259 ЦК України ОСОБА_1 не заявляє та про існування підстав, передбачених вказаною статтею не зазначає. 
За наведеного, позивачем не доведено наявність її порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу), що є самостійною підставою для відмови в позові.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Оскільки позов задоволенню не підлягає, то підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, понесених нею, судових витрат також відсутні. 
Керуючись ст.ст.10-13, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач – ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Відповідач – ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Повне судове рішення складено 19.02.2026 року.

Суддя   Т.Р. Гук