Справа № 404/10070/25 
Номер провадження 3/404/2659/25 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року м. Кропивницький 
Суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького Хаупшева Леся Миколаївна, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – відсутній, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
- за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №282020 від 21.09.2025: 21.09.2025 близько 22-15 год.,  ОСОБА_1  в  АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які виразились в образах нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи телефонограмою.
Крім того, на офіційному сайті Фортечного районного суду міста Кропивницького (https://kr.kr.court.gov.ua/sud7676/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.
У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, вказано місце проживання і засіб мобільного зв`язку ОСОБА_1 , а також повідомлено його про місце розгляду справи. Таким чином останній безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.
Судом встановлено наступні обставини: 1) особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 викликався в призначене судове засідання за адресою місця проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення; 2) інформація про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення було завчасно оприлюднена на офіційному сайті Фортечного районного суду міста Кропивницького; 3) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки ОСОБА_1 до суду, а також про відкладення розгляду справи, не подано.
Таким чином, ОСОБА_1 відомо про розгляд у суді його справи, а також про те, що він може викликатися за адресою місця проживання, яка вказана у протоколі, але своїми фактичними діями він ігнорує їх, що вказує про його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не з`являтися для розгляду справи. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.
Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи за адресою місця проживання, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.
Потерпіла  ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, належно та завчасно повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву відповідно до якої остання наразі з  ОСОБА_1 примирилась, конфлікт вирішено. Зазначила, що сварка виникла на побутовому рівні, проте онук домашнього насильства психологічного характеру щодо неї не вчиняє. Претензій до онука не має. 
Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважаю не доведеною вину  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП. 
Відповідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Частина 3 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім`ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. 
Так, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 
- №282020 від 21.09.2025: 21.09.2025 близько 22-15 год.  ОСОБА_1  в  АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які виразились в образах нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП. 

На підтвердження фактів, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду надано письмові пояснення та заяву потерпілої  ОСОБА_2 , в яких вона просила притягнути до відповідальності її онука, який вчиняє домашнє насильство психологічного характеру.

Разом з тим, потерпіла  ОСОБА_2 надала 14.01.2026 до суду заяву відповідно до якої остання наразі з  ОСОБА_1 примирилась, конфлікт вирішено. Зазначила, що сварка виникла на побутовому рівні, проте онук домашнього насильства психологічного характеру щодо неї не вчиняє. Претензій до онука не має. 
Відтак у розумінні вимог ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» матеріали справи, не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства, вчиненого, саме завдання шкоди психічному та фізичному здоров`ю.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
За викладених обставин, вважаю вину  ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.173-2 ч.3, 245, 247, 277, 280, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Фортечний районний суд міста Кропивницького.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Фортечного районного 
суду міста Кропивницького         Хаупшева Л.М.