27.02.2026  	  	

Справа №607/16939/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2026 року м. Тернопіль  

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
головуючої судді Черніцької І.М.
за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.

з участю: адвокатів Ширяєва Д.О., Парійчук Ю.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та просила зобов`язати його за власний рахунок виконати гарантійні зобов`язання на виконанні роботи по ремонту двигуна екскаватора-навантажувача JCB 4СX 2007, заводський номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що є власником екскаватора-навантажувача JCB 4СX 2007, модель техніки № СХ 14 М2WM серійний номер НОМЕР_2 . У відповідача замовлено роботи ремонту двигуна даного екскаватора та сплачено кошти згідно виставлених відповідачем рахунків: 18.10.2024 року на суму 169 560 грн, 07.11.2024 року на суму 106 100 грн, 18.10.2024 року на суму 28 900 грн. За наслідками виконаних робіт, відповідачем надано гарантію на виконані ремонтні роботи двигуна терміном 12 місяців або 500 мотогодин. Після ремонту та початку експлуатації екскаватора, були виявленні періодичні недоліки. Відповідач погоджувався як з існуванням недоліків, так з обов`язком їх виправити. Однак, двигун і надалі використовував мастило понаднормово. При першому СТО було встановлено, що шків колінвалу поставили неправильно, про що було повідомлено відповідача та він компенсував роботу по виправленню недоліків. Також було встановлено, що при збиранні двигуна після капітального ремонту проводка була розібрана неналежним чином і хаотично. Про що також було повідомлено відповідача та він компенсував роботу по виправленню. Двигун продовжував використовувати понаднормово мастило. Однак, відповідач відмови у направленні представника. 
21 травня 2025 року екскаватор при напрацюванні 478 мотогодин, перестав належним чином працювати через суттєві недоліки виконаних відповідачем робіт, відбулось задимлення двигуна, про що складено Акт та повідомлено відповідача. 
У зв`язку із відсутність будь-яких дій зі сторони відповідача, вона самостійно замовила діагностику двигуна, за яку оплатила 8400 грн. Встановлено несправність люфт турбіни, пошкодження повітряного патрубку та відсутність компресії двигуна внутрішнього згоряння. Вказано, що під час проведення ремонтних робіт можуть з`явитись приховані дефекти. Про результати діагностики повідомлено відповідача, однак останній свою вину заперечив.
18 червня 2025 року відповідачу направлено претензію з прохання усунути недоліки неналежного ремонту двигуна. Однак, будь-якої відповіді не отримано.
Посилаючись на наведене та те, що дані недоліки пов`язані із неналежним виконання ремонтних робіт відповідачем, встановленні в межах гарантійного строку, унеможливлюють використання екскаватора за призначенням, просила задовольнити позовні вимоги .
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Відповідач подав відзив на позов. Вважає подану заяву безпідставною та необґрунтованою. Позивачем не доведено існування між сторонами спору будь-яких правовідносин. З долучених до позову документів не встановлено наявності будь-якого договору, який би підтверджував досягнення домовленості між сторонами щодо проведення ремонту транспортного засобу, відсутні докази надання будь-яких послуг відповідачем позивачу. Долучена позивачем переписка будь-якого відношення до відповідача не має, а письмові докази, хоч і видані відповідачем, проте не стосуються конкретно позивача. Відсутні докази оплати будь-яких послуг. Посилаючись на наведене, просив відмовити у позові.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідач заперечив щодо задоволення позову, з підстав викладених у відзиві.
Судом встановлено, що позивач є власником екскаватора-навантажувача, марка JCB 4СX 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 . від 07.09.2023 року.
Згідно рахунку на оплату № 136 від 16.10.2024 року ФОП ОСОБА_2 встановлено, що постачальником виставлено рахунок за роботи та послуги на суму 169 560 грн.
07 листопада 2024 року ФОП ОСОБА_2 виставлено рахунок за роботи та послуги на суму 106 100 грн.
Згідно рахунку на оплату №137 від 1610.2024 року ФОП ОСОБА_2 встановлено, що постачальником виставлено рахунок за роботи та послуги на суму 28 900 грн.
Як слідує із гарантійного листа ФОП ОСОБА_2 від 22.11.2024 року, замовник ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , виконавець робіт по ремонту двигуна транспортного засобу марки JCB 4СX 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , цим гарантійним листом дає гарантію на виконані ремонті роботи двигуна, терміном на 12 місяців або 500 мотогодин.
В судовому засіданні, представник відповідача не заперечив факт видачі гарантійного листа відповідачем.
Згідно акту про виявленні дефекти від 21 травня 2025 року складеного за участі позивача, водія ОСОБА_3 та менеджера ОСОБА_4 встановлено, що у процесі експлуатації екскаватора- навантажувача марки JCB 4СX 2007 року випуску, серійний номер 1328353 виявлено недоліки у виконаних роботах з ремонту двигуна (шків колінвалу поставили неправильно, тріщини та розрив на патрубку, який було не замінено, а лише часткового замазано клейкою речовиною, електропроводка була розібрана неналежним чином), які оплачувались власником та компенсувались ФОП ОСОБА_2 21 травня 2025 року з`явився дим з сапуна і експлуатація навантажувача була припинена. Дефекти призвели до зупинення роботи експлуатації транспортного засобу при напрацюванні 478 год до завершення гарантійного строку.
Відповідно до рахунку № 20660 від 28.05.2025 року ТОВ «Констракшн Машинері» та відомості дефектів встановлено, що ТОВ «Констракшин Машинері» на замовлення ОСОБА_1 проведено діагностику екскаватора-навантажувача, серійний номер 1328353 та встановлено наступні несправності: люфт турбіни, пошкоджений повітряний патрубок та відсутня компресія ДВЗ.
Позивачем на адресу відповідача, яка зазначена у гарантійному листі, направлено претензію про усунення недоліків неналежного ремонту двигуна даного навантажувача.
Вказане повідомлення повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання.
Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представників, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК).
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу вимог ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК).
Положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК).
Згідно з вимогами ч.ч. 1. 2 ст. 837 ЦК за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру (ч. 1 ст. 857 ЦК).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 858 ЦК якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг; договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ);  
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:
1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;
2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);
3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;
4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;
5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.
Згідно з вимогами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
В силу вимог ч.3 ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс 
Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази та кожен окремо, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено виникнення між ним та відповідачем зобов`язань, відповідно до яких, відповідач здійснив роботи по ремонту двигуна транспортного засобу марки JCB 4СX 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який належить позивачу. У зв`язку з чим, надав позивачу гарантію на виконані ремонті роботи двигуна, терміном на 12 місяців або 500 мотогодин. Вказаний факт підтверджується гарантійним листом та рахунками на оплату, які знаходяться у позивача та не спростовані жодним чином відповідачем.
Більше того, останній не заперечив факт їх видачі.
Як слідує із гарантійного листа від 22.11.2024 року, виданого ФОП ОСОБА_2 , замовник ОСОБА_1 , останній визнав себе виконавцем робіт по ремонту двигуна JCB 4СX 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та надав гарантію на виконані ремонті роботи двигуна спірного автомобіля 12 місяців або 500 мотогодин. 
Відповідачем не надано жодних доказів на спростування обставин викладених у гарантійному листі.
У судовому засіданні представник відповідала не змогла пояснити інші підстави та причини видачі такого гарантійного листа відповідачем позивачу.
Встановлено, що в межах гарантійного строку, зазначеного відповідачем у гарантійному листі, встановлено недоліки у виконаній роботі, що унеможливлює подальшу експлуатацію екскаватора навантажувача за призначенням, що підтверджується актом виявлених дефектів від 21.05.2025 року, рахунок від 28.05.2025 року ТОВ «Констракшин Машинері» та відомістю дефектів від 02.06.2025 року.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позивач як споживач має право вимагати безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі у розумний строк, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок виконати гарантійні зобов`язання на виконанні роботи по ремонту двигуна екскаватора-навантажувача JCB 4СX 2007, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивачем не доведено виникнення між сторонами будь-яких зобов`язань, надання послуг, здійснення оплати, оскільки такі спростовуються гарантійним листом відповідача, який видай позивачу 22.11.2024 року, в якому ОСОБА_2 ототожним себе із виконавцем наданих послуг з ремонту двигуна спірного транспортного засобу та надав гарантію на виконані ним роботи 12 місяців або 500 мотогодин. 
Дані докази відповідачем не спростовані.
Щодо витрат на правову допомогу адвоката слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Положеннями ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В силу вимог п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Положеннями ч. 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Встановлено, що у позові та до судових дебатів позивач подав клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду: акт приймання-передачі наданих послуг від 12.11.2025 року на суму 15 000 грн, договірну ціну від 14.08.2025 року на суму 15 000 грн та договір про надання правової допомоги від 14 серпня 2025 року.
Відповідно до вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).
Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявником доведено понесення ним витрат на надання правової допомоги у розмірі 15 000 грн під час розгляду у суді даної справи. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
А згідно з частиною 6 цієї ж статті ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Оцінивши в сукупності надані позивачем докази на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката, відсутність клопотання відповідача щодо необґрунтованості та неспівмірності таких витрат, приймаючи до уваги задоволення позову, суд вважає, що із відповідача користь позивача слід стягнути 15 000 грн витрат на правову допомогу адвоката. 
Крім того, згідно з вимогами п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 76-81, 141, 263, 265, 268, 273, 352, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок виконати гарантійні зобов`язання на виконанні роботи по ремонту двигуна екскаватора-навантажувача JCB 4СX 2007, заводський номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1211, 20 грн судового збору .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_7 .
Повне судове рішення складено 27 лютого 2026 року.

Головуюча      І.М. Черніцька