Справа № 602/1230/25
Провадження № 2/602/186/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/

"18" березня 2026 р.        м. Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря судового засідання Майхрук Н.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» або Товариство або позивач) через свого представника Луценко Ю.С. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 29.05.2025 між Товариством та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (navse.in.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1557-6652 зі строком кредитування 300 днів, на виконання умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 5 000,00 гривень. 1 та 5 червня 2025 року між сторонами було укладено дві Додаткові угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1557-6652, за умовами яких ОСОБА_1 було додатково надано кредитні кошти у сумі 13200,00 гривень та 2800,00 гривень відповідно. За умовами договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором, а у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити річні проценти від суми заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог про стягнення процентів річних від суми заборгованості позивач покликається на пункт 6 Розділу IV Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим вважає, що за договорами, укладеними з 23.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Всупереч умовам укладеного договору відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання, внаслідок чого у нього станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 61 976,20 грн, що складається: із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 21000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами – 29476,20 грн, заборгованості за комісією – 1000,00 грн та заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 10500,00 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Також разом із заборгованістю по договору позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме 2 422,40 гривень сплаченого судового збору. 
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, письмових заперечень проти позову до суду не подав.
Ухвалою суду від 30.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 лютого 2026 року.
Ухвалою суду від 03.02.2026 розгляд справи відкладено на 18 березня 2026 року.
Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не прибув, однак разом із позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомив.
Ураховуючи те, що відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явився у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то, керуючись ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідив та оцінив матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.
29 травня 2025 року ОСОБА_1 дистанційно, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) підписав Договір про відкриття кредитної лінії № 1557-6652 продукту «НА ВСЕ» з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ», а також Додаток № 2 (Графік платежів за Договором за зниженою ставкою) та Додаток № 3 (Графік платежів за Договором за стандартною ставкою) до Договору про відкриття кредитної лінії № 1557-6652 від 29.05.2025 продукту «НА ВСЕ, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями зазначених документів (а.с. 11-32).
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598) є юридичною особою - фінансовою установою, що підтверджується Випискою з ЄДР та свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ІК № 116 від 01.08.2013 року (реєстраційний номер 16102873), виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 55, 56 на звороті).
Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/ позивачу була видана ліцензія на здійснення діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 08.06.2017 зі строком дії до 08.03.2024. У зв`язку із переоформленням ліцензії на підставі пункту 32 розділу VII Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" вказана ліцензія була анульована та 08.03.2024 була видана ліцензія на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит з необмеженим строком дії.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За положеннями статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 638, абз.2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 у порядку, визначеному законодавством, зокрема, ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», уклали в письмовій формі в електронному вигляді Договір про відкриття кредитної лінії № 1557-6652 продукту «НА ВСЕ» (далі у тексті – Кредитний договір).
На підставі укладеного Кредитного договору між його сторонами виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. 
Умовами укладеного Кредитного договору передбачено: кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (пункт 2.2); мета отримання кредиту (мета відкриття кредитної лінії): для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4); загальний розмір кредиту за цим договором становить 5000,00 гривень. Дата надання/видачі кредиту: 29.05.2025 (пункт 4.1); спосіб перерахування позичальником коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (пункт 4.2); плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користування кредитом – фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою (пункт 4.3); базовий період складає 14 календарних днів (пункт 4.4); строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, ата повернення (виплати) кредиту 24.03.2026 (пункт 4.10).
Згідно з п.10.2 Кредитного договору знижена процентна ставка становить 0,90% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії договору за умови, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту та повертає кредитодавцю отриманий кредит згідно Графіка платежів за зниженою ставкою. У разі несплати позичальником нарахованих згідно умов Договору процентів за користування кредитом або комісії за видачу кредиту згідно графіка платежів за зниженою ставкою, не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до дати повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів, комісії та суми кредиту.
Відповідно до п.4.6 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом.
Комісія за видачу кредиту становить 20,00% від суми виданого кредиту. Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором кредиту у день видачі кредиту (пункт 4.7 Кредитного договору).
Як слідує зі змісту листа ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 24.10.2025 № 7/16986, а також довідки про перерахування суми кредиту № 1557-6652 від 29.05.2025 позивач на виконання Кредитного договору за допомогою платіжного сервісу EASY PAY надав відповідачу кредитні кошти у сумі 5000,00 гривень, переказавши їх на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу, які відповідач вказав у Кредитному договорі (а.с. 33-39, 51 на звороті).
Надалі, 01 червня 2025 року, ОСОБА_1 дистанційно, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) підписав Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1557-6652 продукту «НА ВСЕ» (далі у тексті - Додаткова угода № 1) з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а також Додаток № 1 (Графік платежів за Договором за зниженою ставкою) та Додаток № 2 (Графік платежів за Договором за стандартною ставкою) до цієї Додаткової угоди від 01.06.2025, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями зазначених документів (а.с. 46-51).
Умовами укладеної Додаткової угоди № 1 передбачено: кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 13200,00 гривень (пункт 2.1); дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 01.06.2025 (пункт 2.2); позичальник зобов`язується повернути суму кредиту у строк, що становить 300 календарних днів з моменту укладення цієї Додаткової угоди, та на умовах, викладених у Договорі, з урахуванням положень цієї Додаткової угоди, сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених Додатковою угодою. Крім того, позичальник підтверджує наявність власного зобов`язання перед кредитодавцем сплатити несплачені проценти та несплачену комісію у строки та на умовах, викладених у Договорі (пункт 2.4); сторони домовилися продовжити строк кредитування на 3 днів, встановивши, що після укладення цієї Додаткової угоди строк кредитування з урахуванням його продовження складає з моменту укладення Додаткової угоди до його закінчення 300 календарних днів. З урахуванням цього загальний строк кредитування за Договором становить 303 днів (пункт 2.7); ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору (пункт 8).
Також 05 червня 2025 року ОСОБА_1 дистанційно, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) підписав Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1557-6652 продукту «НА ВСЕ» (далі у тексті - Додаткова угода № 2) з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а також Додаток № 1 (Графік платежів за Договором за зниженою ставкою) та Додаток № 2 (Графік платежів за Договором за стандартною ставкою) до цієї Додаткової угоди від 01.06.2025, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями зазначених документів (а.с. 40-45).
Умовами укладеної Додаткової угоди № 2 передбачено: кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 2 800,00 гривень (пункт 2.1); дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 05.06.2025 (пункт 2.2); позичальник зобов`язується повернути суму кредиту у строк, що становить 300 календарних днів з моменту укладення цієї Додаткової угоди, та на умовах, викладених у Договорі, з урахуванням положень цієї Додаткової угоди, сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених Додатковою угодою. Крім того, позичальник підтверджує наявність власного зобов`язання пере кредитодавцем сплатити несплачені проценти та несплачену комісію у строки та на умовах, викладених у Договорі (пункт 2.4); сторони домовилися продовжити строк кредитування на 4 днів, встановивши, що після укладення цієї Додаткової угоди строк кредитування з урахуванням його продовження складає з моменту укладення Додаткової угоди до його закінчення 300 календарних днів. З урахуванням цього загальний строк кредитування за Договором становить 306 днів, а строк дії Договору визначається у порядку, передбаченому Договором (пункт 2.7); ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору (пункт 8).
Факти надання позивачем 01 та 05 червня 2025 року на виконання Додаткових угод № 1 та № 2 до Кредитного договору відповідачу грошових коштів у сумі 13200,00 грн та 2800,00 грн, підтверджуються листом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 24.10.2025 № 7/16986 та довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1557-6652 від 29.05.2025. 
З огляду на зазначені вище докази, суд визнає встановленими обставини отримання відповідачем кредитних коштів на підставі Кредитного договору у загальному розмірі 21 000,00 грн (5000,00 + 13200,00 + 2800,00).
Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За частиною першою статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування врегульовані також Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-VIII (далі у тексті – Закон №1734-VIII).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону №1734-VIIIзагальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону №1734-VIIIдо загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, положення Закону №1734-VIII передбачають право кредитодавця – небанківської фінансової установи встановлювати у договорі про споживчий кредит комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, зокрема, пов`язані з наданням кредиту.
До позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості за договором 1557-6652 від 29.05.2025, станом на 21.10.2025 (а.с. 52-54).
Згідно з наведеним розрахунком загальна сума заборгованості за Кредитним договором складає 61 976,20 грн, що складається: із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 21000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентам – 29476,20 грн, заборгованість по комісії – 1000,00 грн та заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 10500,00 гривень.
Суд зауважує, що з урахуванням укладених Додаткових угод №1 та №2 до Кредитного договору загальний строк кредитування становить 306 днів з дати укладання – 29.05.2025.
Разом з тим, Кредитним договором передбачені випадки, за яких кредитодавець вправі ініціювати дострокове припинення/розірвання договору.
Таким випадком є, зокрема, прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту, на строк понад один календарний місяць, коли кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом та розірвати цей договір за своєї ініціативою, проінформувавши про це позичальника письмово за 30 (тридцять) календарних днів (пункти 8.3, 8.4 Кредитного договору).
В матеріалах справи міститься вимога про усунення порушень умов Договору № 1557-6652 від 29.05.2025 за №1557-6652/в від 28.10.2025, яким ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» повідомило ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору з посиланням на Кредитний договір та норму ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», вказавши про необхідність сплати всієї суми заборгованості (а.с. 57 на звороті).
Оскільки Кредитний договір було достроково розірвано за ініціативи кредитодавця, то позивач вправі вимагати від відповідача повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів у межах строку кредитування, тобто з 29.05.2025 до дати дострокового розірвання Кредитного договору.
Отже, проценти за Кредитним договором нараховані позивачем в межах строку кредитування (з 29.05.2025 по 21.10.2025 включно).
Суд констатує, що у справі відсутні належні докази належного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань.
Таким чином, суд встановив, що відповідач в порушення умов Кредитного договору кредитні кошти не повернув, нараховані проценти та комісію не сплатив.
За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо сплати боргу позичальником, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача згідно з Кредитним договором за тілом кредиту, процентами та комісії вищевказаних розмірах, а позовні вимоги в цій частині - обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог у частині стягнення заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 10500,00 гривень, суд виходить з наступного.
У пункті 8.2. Кредитного договору зазначено, що у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту та/або суми кредиту у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 401 500 процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, згідно з пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер.
Згідно з розрахунком заборгованості проценти річних нараховані у період з 19.06.2025 по 13.07.2025, тобто в період дії воєнного стану.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням процентів річних за ст. 625 ЦК України, позивач покликається на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 №3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023, пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1734-VIII, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання грошових зобов`язань, виключено. А чинна норма Закону №1734-VIII не застосовується до договорів про споживчий кредит, які укладені за межами періоду, встановленого пунктом 6 цього ж розділу. Тому, на думку позивача, з 23.01.2024 (тобто з тридцятого дня після дня набрання чинності згаданим вище Законом) він має всі підстави для нарахування та витребування з відповідача сплати неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, якщо умовами договору передбачена сплата таких платежів.
Суд не може погодитися з такими доводами позивача з наступних міркувань.
Так, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 18, зміст якого наведений вище, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2020 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022.
Цим же Законом було доповнено розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1734-VIII пунктом 6-1 аналогічного змісту.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 №3498-IX (набрав чинності 24.12.2023) пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1734-VIII було виключено, а пункт 6 зазначеного розділу Закону №1734-VIII було викладено у наступній редакції: «у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинностіЗаконом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.».
При цьому, норма п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України не зазнала змін.
Таким чином, як Цивільний кодекс України так і Закон №1734-VIII однаково регулювали цивільні відносини у період з 17.03.2022 до 24.12.2023, вказуючи на звільнення позичальника (споживача) від відповідальності у виді сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання за кредитним договором, у т.ч. за договором споживчого кредиту у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, допоки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 №3498-IX ці відносини були врегульовані інакше.
Частиною другою статті 4 ЦК України закріплено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Зміни до цього Кодексу можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Цивільного кодексу України.
У своєму рішенні від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що згідно з частиною другою статті 6, частиною другою статті 19 Конституції України прийняття спеціального закону має відбуватися у спосіб, передбачений абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу (ЦК України), за яким, якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення до нього змін. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Кодексу.
Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу.
Спираючись на вищезгадану позицію КСУ, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 зроблено такий правовий висновок: якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.
З огляду на викладене вище, доводи позивача про те, що з 23.01.2024 він має всі підстави для нарахування та витребування з відповідача сплати неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, якщо умовами договору передбачена сплата таких платежів, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки у випадку, коли таке прострочення тривало після 24.01.2024, однак у період дії в Україні воєнного стану, то підлягає застосуванню норма пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яка має пріоритет над нормами Закону №1734-VIII.
Відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача суми процентів річних у розмірі 10500,00 грн не ґрунтуються на нормах чинного законодавства і у їх задоволенні слід відмовити.
Отже, позов слід задовольнити частково.
Щодо розподілу судових витрат.
Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, сплачений ним згідно платіжної інструкції № 10198 від 09.12.2025.
Відповідно до частин першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі 83,1% від заявленої суми, то з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2013,01 гривень (2422,40 х 83,1%).
На підставі наведеного вище, статей 207, 525, 526, 629, 638, 1054, 1055, п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, положень Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію», керуючись статтями 12, 13, 89, 141, 211, 258, 259, 263-265, 273-275, 279-281, 354, 355 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
1. Позов задовольнити частково. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1557-6652 від 29.05.2025 в розмірі 51476,20 грн (п`ятдесят одну тисячу чотириста сімдесят шість гривень 20 коп).
3. У решті позовних вимог – відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2 013,01 грн (дві тисячі тринадцять гривень 01 коп).
Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
УЧАСНИКИ СПРАВИ:
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 38548598.
ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя:	  	В.  А.  Наумчук